‫- דקמרון -‬
‫- פירנצה, איטליה‬ ‫1348 -‬
‫אוכל!‬
‫אימא, השגתי עוף!‬
‫- הדבר השחור -‬
‫אימא!‬
‫לאן היא הולכת?‬
‫אני לא יודע לאן היא הולכת.‬
‫אשתי,‬
‫היא מתה!‬
‫אשתי מתה!‬
‫היא מתה!‬ ‫-איזה סיפור אהבה יפה.‬
‫את חושבת שמאורסי יאהב אותי ככה?‬
‫יאהב אותך מספיק כדי להיאחז בגופתך‬ ‫זמן רב אחרי שתמותי?‬
‫כמובן!‬
‫אשתי מתה.‬
‫אשתי מתה!‬
‫אני אדאג לך לזה, עלמתי.‬ ‫-אשתי מתה!‬
‫שמלת הכלולות שם?‬
‫ארזת את הטפטינים הפסטורליים שלי?‬
‫תודה לאל שהזכרת לי!‬
‫דוקטור, הבת שלי!‬
‫דוקטור, בבקשה, עזור לי!‬ ‫-מצטער. אני לא יכול.‬
‫אנחנו צריכים עזרה!‬ ‫-עזבו אותי.‬
‫דוקטור!‬ ‫-עזור לי!‬
‫עזוב!‬
‫רק תפילה תציל אתכם עכשיו.‬ ‫-לא, היא לא.‬
‫אתה משקר!‬ ‫-לכו תזדיינו!‬
‫אל תברח מאיתנו! לאן אתה הולך?‬
‫דוקטור!‬
‫אדוני?‬ ‫-דוקטור, נלכדתי.‬
‫אל תדאג, אני בא.‬
‫אני יכול לעזור.‬
‫לטוניקה הזאת יש יותר מדי שרוולים.‬
‫היא לא בטוחה.‬
‫אאוץ'!‬
‫אני שמח שאתה ער, אדון טינדארו.‬ ‫אני להוט לצאת אל הווילה.‬
‫הלאונרדו מפייזולה הזה הוא אדם כפרי?‬
‫האם יהיו שם אנשים חושבים רציניים,‬ ‫או שכולם יהיו פשוטים?‬
‫אין לי ספק שהם ישכילו ממך.‬
‫בכל מקרה, אסור להמשיך‬ ‫לסכן את בריאותך בפירנצה.‬
‫חשבתי שההפרשה שלי‬ ‫נראתה שחורה במיוחד הבוקר.‬
‫אני אשפוט את הפרשותיך, אדוני.‬
‫היא כאן בממחטה.‬ ‫-הנה.‬
‫מושלם. אציץ, ונצא.‬
‫ואני יודעת שהתוודיתי‬ ‫וביקשתי מחילה על כך כבר פעמים רבות,‬
‫אבל חטא היוהרה מכביד על נפשי.‬
‫כמה יפה הייתי ביום חתונתי.‬
‫הייתי עוצרת נשימה.‬
‫יוהרה וגאווה מרושעת.‬
‫סלח לי, אבי.‬
‫אני צריכה גם להתוודות על שקר. סיפרתי...‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל הכרכרה מחכה.‬
‫לא סיימתי.‬
‫עדיין לא הגעתי לנושא של עצלות, קנאה,‬
‫עירוב בדים, פיתוי.‬
‫נייפילה, בהזמנה צוינה ארוחת ערב‬ ‫לקבלת פנים, ולא נרצה לפספסה.‬
‫המנות הכי טובות‬ ‫תמיד מוגשות בארוחת קבלת הפנים.‬
‫אחר כך זה רק פסטה, פסטה, פסטה...‬
‫רגע. אבי, מהי הכפרה שלי?‬
‫זה מסע ארוך עד הווילה.‬ ‫תוכלי להתפלל למחילה כל הדרך.‬
‫זה נכון.‬
‫איזה בזבוז, הא?‬
‫כן.‬
‫כל אחד הוא אבא של מישהו‬ ‫או אחות של מישהו או...‬
‫מגפיים! שלי!‬
‫בת מזל.‬
‫אל תיגעו בו. הוא עוד אחד.‬
‫את יצור מוזר, ליצ'יסקה.‬
‫איך למען השם זה אמור לעזור לאבא שלי?‬
‫האיש אמר שהמגפה היא למעשה‬ ‫אוויר מקולל שמשתחרר מרעידות אדמה,‬
‫אז הקמעות מבריחים‬ ‫את המזל הרע חזרה לגיהינום.‬
‫והפרחים?‬
‫הפרחים מונעים מעוד אוויר רע להיכנס לגוף.‬
‫אה, כן, נושמת פה שכמותך?‬
‫בואי להבריש את שיערי.‬
‫רק אטפל ב...‬ ‫-הברישי את שיערי.‬
‫את כל כך מעצבנת.‬
‫השתמשי במסרק של אימי.‬
‫גם הוא ימות, את יודעת.‬
‫אל תגידי את זה.‬ ‫-זה יקרה.‬
‫ואז אהיה יתומה.‬
‫לא תהיי יתומה.‬
‫פשוט תהיי אישה מבוגרת שאין לה הורים.‬
‫אין לך מושג איך זה מרגיש, ליצ'יסקה. אוקיי?‬
‫למזלך, את יתומה כל חייך,‬
‫אז ברור שאת חסרת רגישות לחלוטין בנושא.‬
‫כן, את צודקת. אני מצטערת, עלמתי.‬
‫בכל מקרה, אהיה יתומה בלי בעל.‬
‫אז אין לי איך לצאת מפה.‬
‫קיבלתי את זה היום.‬
‫מה כתוב פה?‬
‫הברון פיירו לא מתכנן להציע נישואים כרגע,‬
‫עקב העובדה שהוא מת.‬
‫אוי, לא.‬
‫אוי, עלמתי, אני מצטערת.‬
‫למרות ששנאת אותו מאוד.‬
‫איך זה קשור בכלל?‬
‫טוב, אני מתארת לעצמי‬ ‫שהיית חייבת לבלות זמן איתו‬
‫במהלך הנישואים.‬ ‫-כן, אבל את ואני היינו יכולות להתגנב יחד‬
‫ו... לא יודעת, לחבק עיזים‬
‫או מה שהם לא עושים בכפר.‬ ‫או בלילה, אם לא הייתי נרדמת,‬
‫היית מספרת לי סיפורים במטבח.‬ ‫או משפשפת את כפות רגליי.‬
‫אבל כל זה הלך.‬
‫כשאבא ימות, אהיה לכודה כאן לגמרי לבד.‬
‫אני אהיה כאן.‬
‫את המשרתת היחידה שנשארה. גם את בטח תעזבי.‬
‫לא אעשה דבר כזה.‬
‫את זקוקה לי.‬
‫את מוכנה בבקשה לעשות משהו כדי שיפסיק?‬
‫את נראית שונה, ליצ'יסקה.‬
‫עשית משהו בשיער?‬
‫בטח, זה ירפא אותי תוך כמה רגעים.‬
‫אני כבר מרגיש שזה עובד.‬
‫אני מתרוצץ בעליזות בחדר.‬
‫טוב, שווה לנסות כל דבר.‬
‫לא אשרוד את זה.‬
‫יש לך סיכוי.‬
‫ברצון האל, לכולנו יש סיכוי.‬
‫אני מקווה שאת יודעת כמה הערכתי‬ ‫את הנוכחות שלך בבית לאורך השנים,‬
‫ואת האפשרות לצפות בך גדלה.‬
‫את באמת כמו בת עבורי.‬
‫רק ענייה...‬
‫ופחות חשובה מהאחרות, אבל עדיין חיה.‬
‫ליצ'יסקה, אני צריכה חטיף!‬
‫היית מאמינה שמבין השלוש, היא זו ששרדה?‬
‫היא בהחלט בעלת רוח חזקה.‬
‫אין לך אותה, נכון?‬
‫עדיין לא.‬ ‫-חשבתי שזה אומר שיש.‬
‫שיט, באמת?‬
‫יש לי הודעה לסניור אדוארדו‬
‫מבן דודו, הוויקונט לאונרדו מפייזולה.‬
‫האדון של וילה סנטה?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו מקשיבות.‬
‫הוויקונט לאונרדו מבקש‬ ‫את נוכחותם של סניור אדוארדו,‬
‫אשתו הנאווה, סניורה אליסה...‬ ‫-מתה.‬
‫בנותיו, ויולטה...‬ ‫-מתה.‬
‫לאורטה...‬ ‫-מתה.‬
‫ופילומנה...‬ ‫-לא מתה.‬
‫בווילה שלו שבכפר.‬
‫הוא מעוניין שתימלטי מהעיר מוכת המגפה‬
‫ותיהני ממנוחה‬ ‫באזור הכפרי היפה וללא המחלות.‬
‫ואת מוזמנת להישאר עד מתי שתרצי.‬
‫הוויקונט לאונרדו לא נשוי, נכון?‬
‫בן דוד של אבא שלך?‬
‫יש לך רעיונות טובים יותר?‬
‫הוויקונט לאונרדו לא נשוי,‬ ‫אבל לא לעוד זמן רב.‬
‫הוא אמור לפגוש את כלתו לעתיד ביום שישי.‬
‫טוב, מי עוד מוזמן?‬ ‫-צפויות להגיע רבות מהמשפחות המשפיעות בעיר.‬
‫רובן מתות, לא?‬
‫אנא הודע לבן דודנו היקר, לאונרדו,‬
‫שבתו של אדוארדו, פילומנה, תשמח להגיע,‬
‫ושאני כבר לא יכולה לחכות‬ ‫להכיר אותו ביום שישי.‬
‫עלמתי, בואי נדבר על זה עם...‬ ‫-תודה.‬
‫העלמה פילומנה, אי אפשר להשאיר כאן את אביך.‬
‫אל תדברי שטויות, ליצ'יסקה.‬ ‫אין סיכוי שאפספס את ההזדמנות הזאת.‬
‫אני מכירה אציל פנוי,‬ ‫הוא קונה לי טירה, לעולם לא אהיה שוב לבד.‬
‫אבא שלך חולה אנוש.‬
‫ליצ'יסקה, זה כרטיס היציאה שלנו מכאן.‬ ‫המגפה טרם הגיעה לאזור הכפרי.‬
‫אם נברח עכשיו, יהיה לנו סיכוי לשרוד.‬
‫אז העניין סגור. נצא מחר עם שחר.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫סליחה?‬
‫אביך הוא האדון שלי,‬ ‫ולא אוכל להשאיר אותו במצוקה.‬
‫הבטחתי לאימך.‬
‫מה הטעם לקיים הבטחה לאישה מתה?‬
‫בסדר גמור, נישאר, נחלה‬
‫ונמות. כשנראה את אימי בגן עדן,‬ ‫היא בטח תהיה מאושרת לדעת שקיימת את הבטחתך!‬
‫שתהיה לך מגפה שמחה!‬
‫אני אפילו לא יודע‬ ‫למה דוד שלי רצה שאגיע לווילה המטופשת הזו.‬
‫עדיף כבר להישאר בעיר.‬
‫המגפה נמצאת בכל מקום בפירנצה.‬
‫במצבך הגופני השברירי,‬ ‫כל נגיעה קלה תהיה סופך.‬
‫אבל כמה שבועות באזור הכפרי‬ ‫יעשו פלאים לבריאותך.‬
‫יהיו שם נשים לא נשואות.‬
‫כן, בהחלט הוארו פניך כששמעת את המידע הזה.‬
‫לא בשבילי, בשבילך.‬ ‫אכפת לי רק ממה שיועיל לבריאותך.‬
‫איך נשים יעזרו לבריאותי?‬
‫הן יכולות לעודד את רוחך,‬ ‫לעזור לאזן את הליחות שלך.‬
‫נשים?‬
‫טיפשות, מחושבות, חסרות סימפתיה.‬
‫לפני שהייתי היורש של דודי,‬ ‫הן לא היו מעיפות עליי מבט.‬
‫הכול היה, "לואיג'י ככה" ו"אנטוניו ככה".‬
‫טוב, לואיג'י מת,‬
‫וגם אנטוניו.‬
‫וארור אהיה אם אתן לאישה‬ ‫לגעת במטבע מהונו של דודי.‬
‫האיברים העדינים שלהן‬ ‫בטח בכלל לא ממש נעימים.‬
‫איך הם מרגישים?‬
‫ממש נעימים.‬
‫המצליפים חייבים לעשות זאת‬ ‫באופן כל כך פומבי?‬
‫אלוהים גדול.‬ ‫-אני חושבת שזה הרעיון.‬
‫זה פשוט קצת רברבני.‬
‫למה שאלוהים ישלח לנו את המגפה?‬ ‫העולם מגיע לקיצו?‬
‫אני מודה שהעולם נראה מעט קודר כרגע.‬
‫לחשוב שהיה צריך לבטל את משתה מייקל הקדוש,‬ ‫ה-אירוע החברתי של העונה.‬
‫למגפה אין שום רחמים?‬
‫האחות בנדיקט אומרת שהכול מבחן של אלוהים.‬
‫עלינו להישאר כמה שיותר קדושים.‬
‫אבל מה אם ניכשל במבחן?‬
‫יקירתי, אם המגפה היא מבחן של אלוהים,‬
‫ההזמנה שקיבלנו לווילה היא הגאולה שלנו,‬
‫שללא ספק קצרנו הודות לתפילות השקדניות שלך.‬
‫הרווחת לנו נס.‬
‫כמו איש החיות ותיבת החיות שלו.‬
‫נוח?‬ ‫-נכון, תיבת נוח.‬
‫פירנצה מוכת המגפה היא המבול,‬
‫והווילה של לאונרדו‬ ‫היא הכרטיס הנפלא שלנו למקום בטוח,‬
‫עם אוכל ושתייה,‬
‫וחברה נהדרת.‬
‫אני חושפת מספיק חזה כדי לסקרן?‬
‫בהחלט מסקרן.‬
‫הם כמו שני אפרסקים בשרניים עטופים במשי.‬ ‫את נראית יוצאת מן הכלל.‬
‫לא יוצאת מן הכלל במובן של "שונה",‬ ‫אלא במובן של "ממש טוב".‬
‫אוקיי.‬
‫בכל מקרה, המתנות שלי ירצו אותו.‬
‫וגם הנדוניה שלי.‬
‫עלמתי, חוכמתך ופנייך היפים ירצו אותו,‬ ‫לא הנדוניה שלך.‬
‫הוא יאהב אותך.‬
‫ומיסיה, בואי כמובן נשמור בינינו את העובדה...‬
‫שהיה לנו את שטף ההדבקות הקטן בבית.‬
‫כמובן.‬
‫אוקיי.‬ ‫-כן.‬
‫אני מאמינה שהיה לך קשה‬ ‫לעזוב את ה... חברה הקטנה שלך?‬
‫אבל היא הייתה מאוד חולה, נכון?‬
‫ועכשיו תהיה לנו התחלה חדשה!‬
‫זה נראה טוב.‬ ‫-כן, עלמתי.‬
‫אני אוהבת התחלה חדשה.‬
‫בוקר טוב, חברים יקרים.‬ ‫ברוכים הבאים לווילה סנטה.‬
‫ברוכים הבאים.‬ ‫אנחנו שמחים מאוד לקבל אתכם לכאן.‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫אני מציגה את סניורה פמפינאה מפירנצה,‬
‫הוויקונטית המיועדת של הווילה.‬
‫הסניורה המקסימה.‬
‫תענוג גדול עוד יותר משביטאתי קודם.‬
‫יום טוב.‬ ‫-אני סיריסקו, מנהל משק הבית.‬
‫אוכל לספר לך כל דבר‬ ‫על הווילה היפהפייה שלנו.‬
‫כמה מרגש!‬
‫הבאתי כמה מתנות חתונה קטנות,‬ ‫שום דבר משוגע.‬
‫היכן מאורסי, הוויקונט לאונרדו?‬
‫הוא לא כאן כרגע.‬ ‫-לא כאן?‬
‫הוא מתעכב בקניית יין בעיירה סמוכה.‬
‫הוא ודאי יגיע לכאן למשתה קבלת הפנים.‬
‫כן, כמובן.‬
‫עד אז, בואי נמקם אותך. בבקשה.‬
‫אני מניחה שיהיה בסדר אם אתמקם‬ ‫ואוסיף את הנגיעות שלי לביתי העתידי...‬
‫כן.‬ ‫-בשביל בעלי העתידי.‬
‫לווה אותי בבקשה למגוריי.‬
‫כן. לווי אותה בבקשה‬ ‫לחדר הראשון בקומה העליונה.‬
‫לווה אותה אתה.‬ ‫עליי לראות שהמתנות מונחות כראוי,‬
‫ושאיש לא ינסה לגנוב אותן בדרך.‬
‫זהירות איתה, בבקשה!‬ ‫-לאט לאט עם אלה.‬
‫חדר ראשון בקומה העליונה.‬ ‫-עם שתי ידיים!‬
‫מהר יותר!‬
‫מיסיה!‬
‫מושלם.‬
‫מיסיה!‬ ‫-אני ממש מאחורייך.‬
‫מיסיה!‬ ‫-אני באה!‬
‫בחיי. טוב שהיא הביאה כל כך הרבה,‬ ‫וכל כך מעט אורחים הגיעו.‬
‫חצי תריסר משלוחים שביקשתי כשלו, ואני...‬
‫איפה כולם?‬ ‫-מריה מתה.‬
‫את זה ידעתי. התכוונתי למשרתת, אלורה.‬ ‫-ברחה.‬
‫ג'יוזפה?‬ ‫-לא שמעת אותו אתמול בלילה?‬
‫הוא השתגע מפחד.‬
‫הוא יצא לשדה ואמר‬ ‫שהוא מרגיש את קולה של אחותו המתה‬
‫רוטט בתוכו כמו רעם.‬
‫סיריסקו, אלה רק אנחנו.‬
‫בעוד האצילים משחקים ב"בית" למעלה,‬
‫אנחנו עכשיו טבחית,‬ ‫מנהל משק בית, קצב, כובסת,‬
‫חצרנית, סיס ושוטפת כלים.‬
‫כולם דברים שאני נלהב לנסות.‬
‫את שוכחת, עדיין יש לנו את קלנדרינו!‬
‫נהדר. אם יתברר שמישהו מאורחינו הוא דבורה,‬ ‫אני בטוחה שהוא מאוד יועיל.‬
‫אנחנו היחידים שיודעים שלאונרדו מת.‬ ‫עלינו לשמור זאת כך כמה שיותר זמן.‬
‫כשני משרתים ללא אדון, אין לנו כל תכלית.‬
‫אלא אם נהיה בעלי ערך רב‬ ‫עבור מי שיזכה באחוזה.‬
‫למשל המאורסת, סניורה פמפינאה?‬
‫בלי נישואים אין בעלות.‬ ‫היא רק קוץ בתחת שלנו.‬
‫סניורה פילומנה היא בת דוד.‬
‫יש לה איזו זכות.‬ ‫-לאדון היו בני דודים רבים.‬
‫כשהשמועה תתפשט,‬ ‫מקקים חמדנים מכל רחבי טוסקנה יגיעו הנה‬
‫עם משרתים משלהם‬ ‫בציפייה לתבוע בעלות על האחוזה.‬
‫הם יבעטו אותנו מפה.‬
‫אלקק בשמחה כל סנטימטר‬ ‫בנעל שתרצה לבעוט אותי מפה.‬
‫הזזת את האייל. השארתי אותו שם, והזזת אותו.‬
‫העברתי אותו למרתף.‬ ‫-קר מדי לאייל במרתף.‬
‫אני מנהל את האחוזה הזאת.‬
‫אנחנו מנהלים את האחוזה הזאת.‬
‫מיסיה! סיריסקו!‬
‫כאן.‬
‫בואו נשוחח על משתה קבלת הפנים.‬ ‫-כן, בואו נשוחח.‬
‫מכיוון שארוסי לא כאן,‬ ‫רק הגיוני שאחליף אותו.‬
‫תכננתי תפריט מרשים.‬ ‫-אז חשבתי...‬
‫גבירת הבית מדברת.‬
‫אני מתנצל.‬ ‫-אני רוצה שהוא יהיה מרהיב.‬
‫דגים, בשרים, פירות,‬ ‫האייל המתובל עם הקינמון שהבאנו.‬
‫קינמון? וואו!‬
‫את באמת שפע של דברים טובים, עלמתי.‬
‫את מקסימה, את ממשפחה חשובה, את חכמה ו...‬
‫דליים של קינמון. חתיכת מציאה!‬
‫את מספר אחת.‬
‫נכון.‬
‫הוא קרא לי חכמה. הוא יודע שאני זקנה.‬
‫עלמתי, הוא לא יודע כלום.‬
‫הוא יודע פחות מכלום.‬ ‫-מה אם הוא יודע,‬
‫והוא יספר ללאונרדו שכלתו המיועדת בת 28,‬
‫ולאונרדו יבטל את האירוסים?‬
‫הוא לא יודע שאת בת 28.‬
‫איך הוא יכול לדעת, כשיש לך פנים של ילדה?‬
‫וחוץ מזה, אפילו אם הוא היה יודע,‬
‫הייתי... הייתי מחסלת אותו.‬
‫הייתי מחסלת אותו‬ ‫לפני שהוא היה מספר לנפש אחת.‬
‫את שומרת עליי כל כך טוב.‬
‫נכון.‬ ‫-אוקיי.‬
‫עשרים ושמונה?‬
‫סליחה, מה אמרת?‬
‫העלמה פמפינאה היא אישה יפהפייה,‬ ‫אינטליגנטית, בעלת יכולות,‬
‫צעירה ובתולה במיוחד.‬
‫לאונרדו יהיה בר מזל‬ ‫לחלוק את חייו עם גבירה כמוה.‬
‫זה מובן?‬
‫פארמנה. אהובתי.‬
‫קומי. אנחנו עוזבות.‬
‫עלמתי, חובותיי הן...‬
‫תקשיבי, הוא מת, אוקיי?‬
‫הוא מת.‬
‫נכנסתי לשם עכשיו, והוא... את יודעת, הלך.‬
‫הייתי שם לפני פחות משעה.‬
‫הוא דיבר...‬ ‫-טוב, הוא מת עכשיו, אז...‬
‫אוי, עלמתי.‬
‫לא, אדוארדו שלנו!‬
‫הוא לא שום דבר "שלנו",‬ ‫חולדת ביבים שקטנה שכמותך.‬
‫הוא אבא שלי.‬
‫אני האחראית עכשיו.‬
‫אנחנו עוזבות.‬
‫אז אני צריכה לפחות להיפרד.‬ ‫-לא!‬
‫המגפה עוזבת את הגוף‬ ‫ונשארת בחדר בחיפוש אחר פונדקאי חדש.‬
‫זה מסוכן מדי. אנחנו צריכות לעזוב מייד.‬
‫אפשר לקבל רק חמש דקות‬ ‫כדי לאסוף את החפצים שלי?‬
‫ארבע. כי ככה אמרתי.‬
‫בבקשה...‬
‫קצת אוכל.‬
‫כל דבר.‬
‫הוא מסריח.‬
‫כל דבר.‬
‫מה את...‬
‫זה בזבוז, הוא עומד למות.‬
‫כולנו עומדים למות.‬
‫טוב, הוא ימות בקרוב.‬ ‫המוות שלו כבר ממשמש ובא.‬
‫אבל כרגע הוא חי.‬
‫הלחם מגיע לך יותר מאשר לו.‬
‫ישו לא האמין שאף אדם‬ ‫ראוי ללחם יותר מאשר אדם אחר.‬
‫אני רוצה קצת. מהלחם שלך.‬
‫אני מאמינה שיש לך לחם ממש לידך,‬ ‫עלמתי, בתיק שלך.‬
‫אכן יש לי לחם. אני רוצה את הלחם שלך.‬
‫יש בעיה?‬
‫תני לי את הלחם שלך.‬
‫הוא מגיע לי לא פחות מאשר לאף אחד אחר, לא?‬
‫אולי יותר.‬
‫תני לי לחם כשאני מבקשת לחם!‬
‫כן?‬
‫לא!‬
‫מה נכנס בך, כפויית טובה קטנה שכמותך?‬
‫את לא תחליטי מי יקבל לחם!‬
‫ועוד איך, סניורה.‬
‫יום ממש מקסים, נכון?‬ ‫-יום ממש מקסים.‬
‫זמן מקסים בשנה.‬ ‫-זמן מקסים בשנה.‬
‫כן.‬
‫פשוט מקסים.‬
‫אלה...‬
‫אתם האנשים?‬
‫אנחנו האנשים.‬ ‫-אתם נשבעים שאתם לא חולים במגפה?‬
‫כמובן שלא,‬
‫כי אני סניורה פמפינאה,‬ ‫המאורסת לוויקונט לאונרדו.‬
‫זה סניור פאנפילו ממשפחת לונגארנו המכובדת,‬
‫ואשתו, סניורה נייפילה.‬
‫עונג גדול, סניורה פמפינאה.‬
‫את מראה מלבב. הוויקונט גבר מאוד בר מזל.‬
‫וסניורה נייפילה, גם את מראה מלבב.‬
‫שמי דיונאו,‬
‫ואני כאן רק כדי לטפל במטופל שלי,‬ ‫סניור טינדארו.‬
‫גבירתי, תענוג...‬
‫שמת בושם? היא שמה בושם.‬
‫יש לי רגישות.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫יש שם ספסל.‬
‫הוא זקוק לכמה רגעים של נשימה כבדה‬ ‫כדי להיפטר מהאלרגן, או שהוא ימות.‬
‫עוד אורח.‬ ‫-זה הוא!‬
‫את יפהפייה. חייכי.‬ ‫-זה בטח הוא.‬
‫אוקיי, סיימתי עם הסנטר. פתח את הגרון.‬
‫זה לא הוא.‬
‫שלום...‬
‫לכם.‬
‫אני פילומנה מבית אדוארדו,‬
‫בן דודו של לאונרדו.‬
‫סניורה!‬
‫הגיעה משפחה אמיתית!‬
‫קרובת משפחה! איזה כבוד.‬
‫ברוכה הבאה.‬
‫עלמתי, היכן סניור אדוארדו?‬
‫ואיפה למען השם המשרתת שלך?‬
‫אל תגידי לי שנסעת יום שלם לבד, כמו איכרה.‬
‫כן, הלוואי שהייתי יכולה‬
‫להביא את המשרתת שלי...‬ ‫-כן.‬
‫ליצ'יסקה,‬
‫אבל המלאכית עדיין בפירנצה,‬ ‫מטפלת באבי החולה.‬
‫בחיי.‬ ‫-קדושה.‬
‫אתפלל למען אביך ולמען המשרתת שלך.‬
‫תפילה גם לפילומנה.‬ ‫כל כך אמיץ לנסוע בלי סיוע.‬
‫ובכן, תראו איזו חבורה מהממת ועליזה!‬
‫כן.‬ ‫-סיריסקו, אתה מצפה שיגיעו אורחים נוספים?‬
‫כן, הוזמנו עוד רבים. כן, רבים.‬
‫אני בטוח שקשה לדעת מי בדרך, מי יגיע.‬
‫מי לא חוסל על ידי‬ ‫דינה המהיר והנוקשה של המגפה.‬
‫אלוהים, אנא הענק לנו מחילה‬
‫על החטאים אשר הביאו את המגפה האיומה הזו...‬
‫היא מאוד קרובה לאלוהים.‬
‫שהיא אכן כתב אישום על אנוכיותנו הארצית.‬
‫אוקיי, כן. ו... אמן.‬
‫סיריסקו, אנא ערוך לנו סיור במקום.‬ ‫-כן! אורחיי המכובדים.‬
‫ברוכים הבאים לווילה הקטנה והמתוקה שלנו.‬
‫אני חושב שיש רוזמרין בבושם שלה.‬
‫בואו אחריי, יש עוד הרבה מה לראות.‬
‫כאן תוכלו לנשום‬ ‫ולקחת רגע כדי ליהנות מהיופי.‬
‫מעבר לשער יש יער עם עצים גדולים,‬ ‫עצים קטנים.‬
‫השתדלו לא ללכת בו לאיבוד,‬ ‫לי זה קרה מספר פעמים.‬
‫אם תביטו לפה,‬ ‫תראו את הטבחית שלנו, סטרטיליה.‬
‫אמרי שלום, סטרטיליה. הנה היא. נהדר.‬
‫אלה גני ההליכה,‬
‫עליהם אני ממליץ בחום לטיול לילי או ערבי...‬
‫בטח, אם אתם אוהבים להידקר‬ ‫על ידי שודדים שמשוטטים באזור הכפרי.‬
‫לא היו לנו בעיות עם שודדים.‬ ‫המקום מבודד מדי לפולשים.‬
‫אה, וגם... קלנדרינו!‬
‫לא היו לנו בעיות גם עם המגפה,‬ ‫אבל הנה אנחנו פה.‬
‫קלנדרינו שומר היטב על השער.‬
‫שער לא יעצור את המוות.‬
‫אלוהים היקר,‬ ‫אנא תן לנו להיכנס לממלכת השמיים...‬
‫אוקיי, מספיק תפילה ליום אחד. תודה.‬
‫הבה נקבע חוק, בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו פה כדי לאכול, לשתות,‬ ‫וליהנות מעתיד חדש ומזהיר.‬
‫לא נדבר עוד על המגפה.‬
‫זה לא הולם את זמננו פה.‬ ‫-ובכן, שנמשיך?‬
‫אוקיי, כן. בואו.‬
‫יש הרבה מה לראות. המון עצי פרי.‬
‫האמת שרק שניים, אבל נמצא אותם.‬ ‫-עלמתי?‬
‫יש...‬ ‫-עלמתי?‬
‫יש ערמת גללים, שכידוע לכם...‬
‫סניורה פילומנה?‬
‫אנחנו גאים...‬ ‫-דיונאו מדבר אלייך.‬
‫גאים בה למדי.‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫את מחמיאה לי, אבל אני אדם עובד פשוט.‬
‫אבי היה סוחר יין.‬ ‫את יכולה לקרוא לי דיונאו.‬
‫תודה, דיונאו.‬
‫ועל אף שאני גבירה, כמובן,‬
‫בבקשה קרא לי בשמי, פילומנה.‬
‫אם כך...‬
‫אתה נהנה מהסיור?‬
‫עכשיו כן.‬
‫אני מקבל את ההרגשה שאת לא כמו נשים אחרות.‬
‫את שונה.‬
‫וואו, תודה.‬
‫כן, אני מניחה שאני פשוט עצמי כל הזמן.‬
‫אני מרגיש.‬ ‫-אתם מדברים עליי?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫תראו, חיפושית משה רבנו מקסימה.‬ ‫-כן.‬
‫אוי, לא, בלעתי אותה.‬
‫אוקיי, תנשום...‬ ‫-בלעתי אותה.‬
‫אלוהים!‬ ‫-תנשום עמוק.‬
‫קשה לי לנשום.‬ ‫-אוקיי. קח נשימה עמוקה.‬
‫קח שאיפה עמוקה... שתיים, שלוש.‬
‫עכשיו נשיפה... יש כאן ספסל. שאיפה, שתיים...‬
‫שאיפה, שתיים, שלוש.‬
‫צעדי איתי מחר בבוקר.‬
‫הם צוחקים עליי כי אני מתפללת.‬
‫תפילה, הדבר האהוב על אלוהים!‬
‫מצטערת שלא חינכו אותי‬ ‫לפטפט בלי הפסקה על כמה מקסימים הגנים.‬
‫הם גורמים לי להרגיש כמו יצורה.‬ ‫-את לא יצורה.‬
‫את תלמידתו של אלוהים‬ ‫וקרן שמש עבור כל מי שמכיר אותך.‬
‫אני יודע שזה קשה, יקירתי,‬ ‫אבל חשבי על כמה קודר המצב בפירנצה,‬
‫במיוחד עבור המשפחה שלנו.‬
‫עלינו לשמור על השלום כאן כדי לשרוד.‬
‫מבחינת שיפוטו של האל,‬ ‫יש לנו את התפילות הנהדרות שלך,‬
‫ונוכל להמשיך לקיים את הסדר הפרישות שלנו.‬
‫זו ללא ספק הקרבה נוצרית משמעותית.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫טוב, אני הולכת לרכוב על הסוס.‬
‫תודה.‬
‫ובכן, כן, היא עשויה ממשי‬ ‫שטוו החרקים המשובחים ביותר.‬
‫כמובן שאני יודעת לקרוא.‬
‫כן.‬
‫הנה היא.‬
‫אני לא יודעת מה זה.‬
‫פמפ... פמ...‬
‫איך קוראים לאישה הזאת?‬
‫פאנפילו, זה עם... האישה עם ישו.‬
‫פילומנה, האם זה זמן טוב להליכה שלנו בגן?‬
‫אולי ניפגש למטה בעוד רגע קטנטן?‬
‫קשה מאוד להתלבש בלי משרתת.‬
‫בהחלט. קחי את הזמן, גבירתי.‬
‫אוקיי.‬
‫ממש נחמד פה. שמת לב כמה הריח כאן טוב?‬
‫כמו יסמין חם‬
‫מעורבב עם דבורים‬
‫בשמי הלילה.‬
‫איזו... פואמה יפה.‬
‫אז מה שלום סניור טינדארו?‬ ‫חבל שהוא כל כך חולה כל הזמן.‬
‫סליחה, פילומנה. נדיר שאני אומר זאת,‬
‫אבל בלתי אפשרי עבורי לא לומר לך‬ ‫שאת מראה מלבב באור הזה.‬
‫בחיי. בחיי...‬
‫בחיי אלוהים, דיונאו. תודה, אני...‬
‫שלום!‬
‫שלום! אתם יוצאים להליכה?‬
‫חכו לי!‬
‫כן, חכו.‬
‫אוקיי?‬
‫אאוץ'!‬
‫כן, אוקיי, הישארו בדיוק שם!‬
‫חכו לי, בבקשה.‬
‫אם כוכב חמה היה יכול לדבר...‬
‫חכו, הישארו שם. הישארו.‬
‫חיכינו לך.‬ ‫-מה אתם עושים?‬
‫אתם מדברים עליי?‬ ‫-לא.‬
‫יופי. אין מה לדבר עליי, האמת.‬
‫אל תגיד ככה, טינדארו. אתה נאה למדי.‬
‫אל תצחקי עליי, כלבתא!‬
‫לא צחקתי.‬
‫אני לא בטוחה שאוכל לומר‬ ‫שהוא היה האפיפיור האהוב עליי.‬
‫דגים!‬
‫כמה מקסים!‬
‫כן!‬
‫היא אמרה שאני נאה למדי.‬ ‫-כן. היא נחמדה.‬
‫אתה יודע, חשבתי קצת.‬ ‫אולי נשים אינן לגמרי מרושעות.‬
‫זה עשוי להיות אפשרי.‬
‫היא אלגנטית, בהחלט גבירה ממשפחה טובה.‬
‫אני לא חושב שהיא חכמה מספיק בשבילך.‬
‫טוב, אף אחת מהן אינה.‬
‫לחשוב שהלילה עשוי להיות הלילה‬
‫בו סוף סוף אקיים יחסים עם אישה.‬
‫אתה רוצה אחד?‬ ‫-כן!‬
‫אדוני...‬
‫אדוני.‬
‫טינדארו, בזהירות. עצמותיך שבריריות ביותר.‬ ‫-לא, אני מרגיש מעולה.‬
‫אולי בזכות נוכחותה של גבירה יפהפייה.‬ ‫-אוקיי!‬
‫למעשה, אולי כדאי‬ ‫שתחזור לווילה עם שאר העובדים.‬
‫בהחלט אודיע לך אם יהיה בך צורך.‬
‫כמובן.‬
‫מצטערת.‬ ‫-אלוהים!‬
‫את יודעת, היית כמו דפנה שם.‬
‫איך היה הטיול שלכם, אדוני?‬
‫הוא היה, במילה אחת,‬
‫נהדר.‬
‫פילומנה מלאת חיים.‬
‫פיה מוטרפת לפעמים, אבל יפהפייה למדי.‬
‫והיא לא שאלה על ירושתי אפילו פעם אחת.‬
‫טוב, אני שמח שנהנית, כי אני חושש‬ ‫שיש לי חדשות לא ממש טובות בנוגע לבריאותך.‬
‫מה? מה העניין?‬
‫ובכן, בדקתי את שתן הבוקר שלך‬
‫ונראה שאתה סובל מחוסר איזון חמור‬ ‫בליחות הצהובה והאדומה שלך.‬
‫באמת? אבל אני מרגיש בסדר גמור.‬ ‫מה יכול היה לגרום לזה?‬
‫אני משוכנע שהדופק שלך‬ ‫עלה באופן מסוכן בעקבות המסע המאמץ שלנו,‬
‫ואולי בעקבות זיהום נוסף שהובא הנה,‬ ‫כנראה על ידי הנשים.‬
‫המגפה?‬ ‫-לא המגפה, כי אז היינו צריכים לעזוב.‬
‫משהו פחות מרושע, אבל עדיין מסוכן ביותר‬
‫עבור אדם במצבך הגופני העדין.‬
‫אבל הכנתי תה מרפא.‬
‫שתה אותו, וכמעט שאוכל לערוב להישרדותך.‬
‫תודה, דיונאו.‬ ‫-כמובן.‬
‫לחשוב שהתחלתי להרגיש טוב‬ ‫בפעם הראשונה מזה זמן רב.‬
‫אבל כמו שאתה אומר,‬
‫הגוף שלי לחלוטין אינו אמין.‬
‫אני חושש שכן, אדוני.‬
‫יש בו חתיכות.‬
‫טעות שלי, אדוני. קבל את התנצלותי הכנה.‬
‫סניורה, זו ודאי הייתה אשמתי.‬ ‫לא צריך לכרוע ברך עבור אידיוט כמוני.‬
‫הוצאת לדגים את המעיים, סניורה?‬ ‫את מכוסה בבשר דג.‬
‫באמת?‬
‫כמה משונה ביותר מצידי.‬
‫פילומנה הטיפשונת, פשוט עושה מה שמתחשק לה.‬
‫אילו חיים.‬
‫את צריכה לשתות את המים.‬
‫תתרחקי. היא עלולה לקפוץ מהנשמה שלי לשלך.‬
‫אסור שגם את תמותי.‬ ‫-את לא תמותי, פארמנה.‬
‫אנחנו חייבות להאמין באלוהים.‬
‫אני מאמינה שזה רצון האל.‬
‫אנחנו לסביות, בנוסף לכל שאר החטאים שלנו.‬
‫אנחנו נגועות בדחף המקולל.‬
‫העונג הגדול בחיי‬ ‫היה לחלוק איתך את הדחף הזה, אהובתי.‬
‫הפנפורטה לא שם. אמרת שהיא תהיה שם.‬
‫היא עדיין באפייה, עלמתי,‬ ‫אבל אני מבטיחה לך, היא תהיה מעולה.‬
‫ואיזו מנת בשר את מכינה?‬ ‫-טרוטה.‬
‫טרוטה? לא.‬
‫למה לא משהו אלגנטי, כמו...‬
‫חזיר יונק?‬
‫את לגמרי צודקת.‬
‫אכן, חזיר יונק.‬
‫לצערי, עלמתי,‬ ‫צלייה ראויה של חזיר לוקחת יומיים.‬
‫אנו נעשה את מה שאומרת הסניורה ללא היסוס.‬
‫תודה. תודה, עלמתי.‬
‫ובינתיים, ואני אומרת זאת באהבה,‬
‫הייתי שוקלת לשייף את שינייך,‬ ‫כי הקדמית נראית רק מעט בולטת יותר מהשנייה.‬
‫מיסיה?‬
‫מיסיה!‬
‫שיט.‬
‫מה התוכנית שלך?‬ ‫להגיש בשר חזיר נא? זה לוקח יומיים!‬
‫פשוט אבשל אותו על אש ממש גבוהה.‬
‫אם היא רוצה חזיר, היא תקבל חזיר.‬ ‫אני מנהיגה, אז לך בעקבותיי!‬
‫דיונאו, אנחנו מצפים לטינדארו?‬
‫לצערי, הוא לא במיטבו.‬
‫המסכן אף פעם לא שולט לחלוטין במעיו,‬
‫אך המחלה הזו עלולה להשאירו‬ ‫מעל סיר לילה במשך ימים. מופע קקי אמיתי.‬
‫חבל. אז חסרה לנו‬ ‫רק נוכחותו של הוויקונט לאונרדו.‬
‫איפה הוא?‬
‫איך הוא מאחר לארוחת הערב?‬ ‫זו ארוחת הערב שלו!‬
‫רגע! אולי הוא נפצע. זה יהיה הסבר הגיוני.‬
‫הוא באמת יהיה הגיוני. נהדר, הוא נפצע.‬
‫אורחים, אני שמח להגיש לכם את המנה הראשונה,‬
‫פרחים בג'לטין.‬
‫זה מתאבן עשבוני כדי להזרים את מיצי הקיבה.‬
‫סניורה פמפינאה,‬
‫את ודאי מתרגשת מאוד לפגוש את מאורסך.‬
‫כן. מתרגשת מאוד, כן.‬
‫חברה, את נראית מעט לחוצה.‬
‫רק טיפה.‬
‫למה שתהיי לחוצה?‬ ‫יש לך הכול להציע לגבר הזה.‬
‫פנים יפהפיים, גוף יפהפה, שמלה יפהפייה.‬
‫גוף יפהפה?‬
‫מקוללת!‬ ‫-אלוה... זה ממש מגניב.‬
‫הוא יאהב את זה.‬ ‫-כן, זה מאוד מעניין.‬
‫לא רק זה, אני בת 28.‬
‫אני רווקה זקנה מקומטת בת 28.‬
‫אני חוששת שזו הסיבה שלאונרדו לא הגיע.‬
‫מישהו אמר לו שאני זקנה.‬ ‫-אין לך סיבה לחשוש.‬
‫את עשירה, את מהממת,‬
‫יש לך כישורי מארחת שלא ייאמנו.‬ ‫מה עוד הוא יכול לרצות?‬
‫אישה עם שדיים צעירים יותר, ברור,‬
‫אבל הדברים האלה הרבה יותר חשובים.‬
‫באמת?‬
‫באמת.‬
‫חזיר יונק.‬
‫חשבתי שאמרנו טרוטה.‬
‫אהובתי, אני ממש מצטערת שהתעכבתי.‬
‫הייתי צריכה למצוא חזרזיר, ואז להרוג אותו,‬
‫ואז היה סיפור שלם עם המדורה...‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫בבקשה!‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני כאן עכשיו.‬
‫אוקיי.‬
‫אני אעביר אותך למקום אחר.‬
‫אצטרך להעביר אותך, אהובה שלי. אני מצטערת.‬
‫סליחה שאני אומר,‬ ‫אבל את עגולה להפליא על ברכי.‬
‫תודה. אני תפוחה יותר משמראה שמלתי.‬
‫אולי אצטרך להחליט זאת בעצמי.‬
‫דוקטור, אני לא איזו מטופלת שזקוקה לבדיקה.‬
‫אני בטוח שאוכל למצוא בך איבר דואב כלשהו.‬
‫יקירתי, אולי תוכלי לשבת במקום שלך?‬
‫לרופא היה יום ארוך‬ ‫של טיפול בסניור טינדארו,‬
‫ואולי הוא רוצה להעניק מנוחה לרגליו.‬ ‫-הוא בסדר.‬
‫אני בסדר.‬
‫הביאי לנו מים.‬
‫קפצת מהר למדי כדי לעזור...‬
‫כדי לשרת, סניורה.‬
‫פילומנה.‬
‫כשאני יודע את מה שאני יודע עלייך,‬ ‫או מה שאני חושד,‬
‫אולי יהיה עדיף‬ ‫שתפני את כוונותייך הרומנטיות‬
‫אל מישהו ממעמד גבוה יותר.‬
‫אם תכבשי רווק עשיר ופנוי‬ ‫כמו טינדארו, למשל,‬
‫גורלך פה יהיה טוב בהרבה.‬
‫זה איום?‬
‫אלוהים, לא, יקירה.‬
‫זו אזהרה. את מבינה מה יקרה אם יגלו עלייך?‬
‫יזרקו אותך לשדה.‬ ‫את תגוועי ברעב, או גרוע מכך.‬
‫אתה יודע שכולנו הולכים למות, נכון?‬
‫אני מבטיחה לך שזה מה שיקרה,‬ ‫ומוקדם משאתה חושב.‬
‫אז אני מעריכה את דאגתך,‬
‫אבל אעשה מה בא שלי בזמן שנותר לי.‬
‫אני רוצה להיות חברה שלך,‬
‫אבל אני כבר לא משרתת. של אף אחד.‬
‫ערב טוב, חברים!‬
‫אדוני, אתה צריך לנוח.‬
‫אני מרגיש נהדר, דוקטור.‬
‫אדוני, אתה חולה מאוד.‬
‫טוב, אני מקיא‬ ‫מאז ששתיתי את התה החדש שנתת לי.‬
‫אבל כמו שאמרת, זה מראה שהוא עובד.‬
‫הוא בהחלט עובד!‬
‫אתה צריך להיות במיטה.‬
‫לא, האמת שאני לא.‬
‫כי שמעתי את צחוקה של מלאכית,‬ ‫והוא עורר בי השראה להצטרף למסיבה.‬
‫לא אהיה פרח קיר בחיי.‬
‫גבירתי, את נראית יפה כשזיף הערב.‬
‫מה אתה נוהג לומר לנשים, דיונאו?‬
‫את מראה מלבב.‬
‫כן. זה הביטוי.‬
‫לא.‬
‫מיסיה!‬
‫מה יש בחבית?‬ ‫-שום דבר!‬
‫מה היה בחבית?‬
‫לא!‬
‫מגפה! הבאת לכאן מישהי שחולה במגפה!‬
‫שיט.‬
‫נו, נו, נו.‬
‫נראה שיש לי משרתת יהירה קטנה‬
‫בכף ידי.‬
‫מי זה?‬
‫איזה בחור.‬
‫זה לאונרדו.‬
‫אז אתה קברת כאן אדם שחלה במגפה.‬
‫ואתה מספר לכולם שהוא בנסיעה.‬
‫מה התוכנית שלך, אידיוט ארור שכמותך?‬
‫אז אנחנו בתסבוכת רצינית.‬
‫רצינית.‬
‫יש עולם‬
‫שבו אנחנו פשוט‬ ‫כורתים בינינו ברית הדדית עכשיו.‬
‫אני לא אספר שהבאת את המגפה לווילה.‬
‫ואני לא אספר שהמגפה כבר הייתה בווילה,‬
‫ושהוויקונט לאונרדו המכובד מת.‬
‫כן.‬
‫עכשיו עזור לי.‬
‫אלוהים.‬
‫בבקשה תהיה עדין איתה כשאתה שם למטה.‬
‫ואז פיליפ שלח את החיילים‬ ‫לכבוש את גבעות קינוסקאפאלאי.‬
‫מה שפלאמיניוס לא ידע‬
‫זה שפיליפ היה קרוב בהרבה משהוא חשב.‬
‫את ודאי לא מבינה את מורכבות מערכת...‬
‫היחסים של האטוליאנים‬ ‫עם האימפריה הרומית, נכון?‬
‫אוקיי. זה בריא.‬
‫אני אגיע לזה, אל תדאגי.‬ ‫-בחיי.‬
‫יין? יש מספיק לעוד כוס אחת.‬
‫זה בציר נדיר למדי.‬
‫אשמח לכוס.‬ ‫-האמת שאני רוצה כוס.‬
‫בהחלט, סניור.‬
‫אני מאמינה שדיונאו אמר ראשון שהוא רוצה.‬
‫אבל אז סניור טינדארו אמר שהוא רוצה.‬ ‫-אולי תוכלי לחלק את היין ביניהם.‬
‫טוב, אני לא רוצה להניח הנחות, יקירה,‬ ‫אבל אני מאמינה שלאציל כמו טינדארו‬
‫עשוי להיות חך עדין יותר ליין מורכב שכזה.‬
‫אני בספק, כי אביו של דיונאו היה סוחר יין.‬
‫דיונאו, אתה יכול ליהנות מהאייל.‬
‫בהחלט, עלמתי. ודאי.‬
‫זה לא הוגן.‬ ‫-הוגן?‬
‫זה יין משובח ביותר,‬
‫להנאתם של אורחינו המשובחים ביותר.‬
‫כך פשוט עובדים הדברים.‬
‫בחיי...‬
‫מה לעזאזל?!‬
‫אנחנו רוצים את הכסף שלכם.‬ ‫-ואת הנשים.‬
‫ואם יש לכם מים נקיים, נרצה גם מהם.‬
‫לכו מפה!‬
‫למה אתה זורק עליי צלחות?‬
‫כדי להכאיב לך.‬
‫אני בסדר?‬
‫בבקשה, עזרי לי!‬
‫ראית מה עשיתי?‬ ‫-אלוהים, זה מגעיל.‬
‫לא!‬
‫אוי, לא!‬
‫קרדינל אניולו?‬
‫נייפילה?‬
‫פאק.‬
‫מה נכנס בך?‬
‫הלוואי שיכולתי לומר שהשטן רודף אותי,‬
‫או שהתכחשתי לאלוהים,‬
‫אבל זה משהו גרוע בהרבה.‬
‫אחרי הזוועות שראיתי,‬
‫אני יודע כעת את האמת.‬
‫אלוהים נטש אותנו.‬
‫נייפילה, תמיד היית ילדה כה טהורה.‬
‫ילדה קדושה.‬
‫התרחק, שטן.‬
‫התרחק!‬
‫קח נשימה, וזכור מי אתה.‬
‫אנחנו עוזבים!‬
‫אנחנו עוזבים.‬
‫אבל דעו לכם,‬
‫אלוהים חרץ את דינו הסופי.‬
‫הוא לא יבוא שוב,‬
‫וגם לא בנו.‬
‫הכול אבוד.‬
‫מגפה!‬
‫לא!‬ ‫-אלוהים!‬
‫לא!‬
‫אלוהים.‬
‫אני חושבת שאולי אצטרך עוד קצת יין.‬
‫אלוהים! זה בטח לא לאונרדו, נכון?‬
‫אלוהים, אני נראית נורא!‬
‫את יפהפייה.‬ ‫-אני באה!‬
‫אני באה!‬ ‫-אלוהים.‬
‫הגעתי.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬