DEKAMERON
FIRENCA, ITALIJA
1348. GODINA
Hrana!
Mama, imam kokoš!
KUGA
Mama!
Kamo ide?
Ne znam kamo ide.
Moja žena,
mrtva je!
Moja žena je mrtva!
- Mrtva je! - Kakva lijepa ljubavna priča.
Misliš da će i mene muž tako voljeti?
Dovoljno da se drži vašeg tijela kad umrete?
Naravno!
Moja žena je mrtva!
Ja ću to srediti, gospo.
Imaš li vjenčanicu?
Spakirala si pastoralne tapiserije?
- Dobro što ste me podsjetili! - Mrtva je!
Doktore, moja kći!
- Doktore, pomozite! - Žalim, ne mogu.
- Upomoć! - Pustite me.
- Moja kći! - Pomozite mi!
Pusti me!
Sad samo molitve pomažu.
- Ne! - Lažeš!
- Odjebite! - Lažeš!
Ne bježite od nas! Kamo ćete?
Doktore!
- Gospodaru? - Zapeo sam.
Bez brige, evo me.
Pomoći ću.
Ovo ima previše rukava.
- Opasno je. - Dobro.
Jao!
Gospodine Tindaro, jedva čekam da odemo u tu vilu.
Je li taj Leonardo od Fiesole seljak?
Hoće li ondje biti pametnih ljudi ili su svi jednostavni?
Sigurno ćete ih vi obrazovati.
Više ne smijete ugrožavati zdravlje u Firenci.
Moj izmet jutros je bio osobito crn.
To ću ja procijeniti.
- U rupcu je. - Aha.
Pogledat ću pa hajdemo.
Znam da sam ovo već puno puta priznala,
ali grijeh taštine vrlo je težak.
Kako sam lijepa bila na vjenčanju!
Da zastane dah!
Taština i zla oholost.
Oprostite, velečasni.
Moram ispovjediti i laž.
Oprosti što ometa, ali kočija čeka.
Nisam završila.
Nisam došla do lijenosti, zavisti,
miješanja tkanina, kušnje.
Neifile, spomenuli su večeru dobrodošlice, koju ne želim propustiti.
Tad uvijek posluže najbolju hranu.
Poslije je samo tjestenina.
Čekaj. Velečasni, koja je moja pokora?
Dug je put do vile. Možeš se moliti cijelim putem.
To je istina!
Kakva šteta, ha?
Da.
Svatko je nečiji otac ili sestra ili...
Čizme! Moje!
Sretnice!
Ne diraj ga!
Čudakinja si, Licisca.
Kako bi to moglo pomoći mom ocu?
Kažu da je potres iz zemlje izbio ukleti zrak
pa amajlije taj loš zrak tjeraju natrag u pakao.
A cvijeće?
Cvijeće sprečava loš zrak da uđe u tijelo.
Ali ti dišeš na usta.
Počešljaj me.
- Moram do vašeg... - Očešljaj me!
Iritantna si.
Maminim češljem.
I on će umrijeti.
- Ne govori to. - Hoće.
- Bit ću siroče. - Nećete biti siroče.
Samo ćete biti odrasla žena bez roditelja.
Nemaš pojma kako je ovo, Licisca.
Srećom po tebe, siroče si cijeli život. Zato ovo nimalo ne razumiješ.
Imate pravo. Ispričavam se.
Bit ću siroče bez muža
pa neću otići odavde.
Ovo sam danas primila.
Što kaže?
Barun Piero ne kani me sad zaprositi
zato što je mrtav.
O, ne!
Baš mi je jako žao.
Iako ga jeste mrzili.
Kakve to veze ima?
Ali pretpostavljam da biste morali provesti puno vremena s njim
tijekom braka.
Ali mi bismo se mogle išuljati i, što ja znam, grliti koze
ili što već rade na selu.
Mogla bi mi pričati priče u kuhinji ako ne mogu zaspati. Masirati stopala.
Ali sad ništa od toga.
Kad otac umre, zaglavit ću ovdje posve sama.
Ja ću biti ovdje.
Jedina si preostala sluškinja. I ti ćeš otići.
Ma ne bih!
Trebate me.
Možeš li ga nekako ušutkati?
Izgledaš drukčije, Licisca.
Promijenila si frizuru?
O, da, ovo će me učas izliječiti!
Već osjećam kako pomaže.
Prpošno trčim po sobi.
Sve valja pokušati.
Neću ovo preživjeti.
Imate šansu.
Svi je imamo, ako je Božja volja.
Nadam se da znaš koliko mi je drago
što si sve ove godine bila ovdje.
Gledao sam kako rasteš.
Zbilja kao da si mi kći.
Samo siromašna.
I ne važna koliko druge, ali još si živa.
Licisca, gladna sam!
Zamisli, baš je ona od njih tri preživjela!
Puna je energije.
Nemaš je, je li?
- Ne još. - Ne znači li to da je imate?
Sranje! Znači?
Donosim poruku za g. Eduarda.
Šalje je njegov rođak, vikont Leonardo od Fiesole.
- Gospodar Vile Santa? - Da.
Slušamo.
Vikont Leonardo usrdno priziva prisutnost g. Eduarda,
njegove žene Elisse...
Mrtva.
- Kćeri Violette... - Mrtva.
- Laurette... - Mrtva.
- I Filomene... - Nije mrtva.
...u svojoj vili na selu.
Želja mu je da pobjegnete iz kužnoga grada
i uživate u odmoru na lijepom, nezaraženom selu.
I možete ostati koliko želite.
Vikont je neoženjen?
Bratić vašeg oca?
Imaš bolju ideju?
Vikont Leonardo je neoženjen, ali ne još dugo.
U petak upoznaje svoju buduću ženu.
Tko je još pozvan?
Očekuju mnoge ugledne obitelji iz Firence.
Nije li većina pomrla?
Obavijestite našeg rođaka Leonarda
da će Eduardova kći Filomena rado doći
te da ga jedva čeka upoznati u petak.
- Razgovarajmo o tome s... - Hvala.
Gospo Filomena, ne možemo ostaviti vašeg oca.
Ne budi blesava.
Ovu priliku nikako ne mogu odbiti.
Upoznat ću plemića, kupit će mi dvorac
i više neću biti sama.
Otac vam je jako bolestan!
Licisca, ovo nam je izlaz.
Kuge još nema na selu.
Pobjegnemo li sad, mogle bismo preživjeti.
Onda dogovoreno. Krećemo u zoru.
Ne mogu.
Molim?
Vaš je otac moj gospodar i ne mogu ga ostaviti u nevolji.
Obećala sam vašoj majci.
Čemu održati obećanje mrtvoj ženi?
Dobro. Ostat ćemo, razboljeti se i umrijeti.
Kad vidimo majku u raju, bit će sretna što si održala obećanje.
Sretna ti kuga!
Ne znam zašto stric želi da odem u tu glupu vilu!
Isto bi mi bilo u gradu
Kuga je posvuda u Firenci.
Uz vašu krhku građu odmah biste stradali da vas takne.
Nekoliko tjedana na selu dobro će vam činiti.
Bit će neudanih žena.
Tebe je taj podatak baš oduševio!
Ne za mene. Za vas. Stalo mi je samo do vašeg zdravlja.
Kako će mi žene pomoći u tome?
Okrijepit će vam duh, uravnotežiti vam raspoloženje.
Žene?
Glupe, proračunane, bezosjećajne.
Nisu me gledale dok nisam postao stričev nasljednik.
Sve se vrtjelo samo oko Luigija i Antonija.
E, pa Luigi je mrtav,
kao i Antonio.
Proklet bio ako ženi dopustim da takne i novčića stričeva bogatstva.
Njihove školjkice sigurno i nisu toliko krasne.
Kakve su?
Krasne.
Moraju li flagelanti to raditi baš tako javno?
To i jest smisao.
Malo se prave važni.
Zašto bi nam Bog poslao kugu? Zar svijetu dolazi kraj?
Priznajem da svijet sad izgleda sumorno.
Otkazali su feštu sv. Mihovila,
društveni događaj sezone.
Zar ta kuga nema milosti?
Sestra Benedict kaže da nas tako Bog kuša.
Moramo ostati što je moguće svetiji.
Ali što ako zakažemo?
Dušo, ako nas Bog kuša kugom,
poziv u vilu naše je izbavljenje,
nesumnjivo posljedica tvoje usrdne molitve.
Osigurala si nam čudo.
Kao onaj s brodom punim životinja.
- Noa? - Da. Noin brod.
Kužna Firenca je potop,
a Leonardova vila naš krasan put u sigurnost,
s hranom i pićem i ugodnim društvom.
Pokazujem li dovoljno grudi za intrigu?
Svakako.
Kao dvije sočne breskve umotane u svilu.
Izgledate posebno.
Ne posebno kao drukčije. Posebno u smislu vrlo dobro.
Dobro.
Moji će ga darovi sigurno razveseliti. Kao i moj miraz.
Gospo moja, razveselit će ga vaše lijepo lice i britak um, a ne miraz.
Voljet će vas.
Misia, neka ostane među nama to što smo imali
tih nekoliko slučajeva zaraze kod kuće.
Ma naravno.
- Dobro. - Da.
Pretpostavljam da ti je bilo teško što si morala ostaviti svoju malu... prijateljicu?
Ali bila je jako bolesna. Zar ne?
A mi imamo novi početak.
To dobro izgleda.
Da, gospo.
Volim novi početak.
Dobar dan, prijatelji. Dobro došli u vilu Santa.
Dobro došli! Drago nam je što vas možemo ugostiti.
Dobro došli!
Predstavljam vam gospođicu Pampineju od Firence,
koja će ubrzo postati vikontesa vile.
Veličanstvena gospođice.
Sad mi je zadovoljstvo još veće.
Dobar dan.
Ja sam Sirisco, majordom.
Mogu vam reći sve što vas zanima o cijelom ovom posjedu.
Baš uzbudljivo!
Donijela sam neke svadbene darove. Ništa posebno.
Gdje je moj zaručnik, vikont Leonardo?
- Nije ovdje. - Nije?
Otišao je po vino u obližnji grad.
Sigurno će doći na gozbu dobrodošlice.
Da, naravno.
Dotad vas smjestimo. Izvolite.
Da, bilo bi u redu da se smjestim i malo preuredim svoj budući dom
- za budućeg muža. - Da.
- Povedite me u moje odaje. - Dobro.
Prva soba na gornjem katu.
Vi je odvedite. Moram paziti na ove darove
jer ne želim da neki nestane.
Oprezno s time!
- Prva soba na vrhu. - Dvjema rukama!
Brže!
Misia?
Savršeno.
- Misia? - Odmah iza vas sam.
- Misia? - Evo me!
Ajme.
Dobro što je donijela toliko toga, a stiglo je malo gostiju.
Nisu dostavili sve što su trebali i...
- Gdje su svi? - Maria je mrtva.
To sam znao.
- Mislio sam na Eloru. - Pobjegla.
- Giuseppe? - Nisi ga sinoć čuo?
Poludio je od straha.
Odjurio je u polje jer je osjetio glas mrtve sestre
kako vibrira u njemu kao grom.
Sirisco, sami smo
Dok se plemići gore kočopere,
mi smo sad kuharica, majordom, mesar, pralja,
konjušar i sluškinja.
U svemu sam se tome htio okušati.
Još imamo Calandrina!
Sjajno. Ako je netko od gostiju pčela,
bit će im od velike pomoći.
Samo mi znamo da je Leonardo mrtav.
To moramo što duže tajiti.
Sluge bez gospodara ničem ne služe.
Osim ako se ne pokažemo nužnim onome kome ovo pripadne.
Recimo, gospođici Pampineji?
Nisu se vjenčali. Ovako će samo gnjaviti.
Filomena mu je rođakinja.
- Možda pripadne njoj. - Ima on puno rođaka.
Kad čuju da je mrtav, doći će žohari iz cijele Toskane,
sa slugama, i prisvojiti imanje.
Nogirat će nas odavde.
Rado ću polizati svaku čizmu koja me želi nogirati.
Pomaknuli ste pivo! Ovdje sam ga ostavila!
- U podrumu je. - Prehladan je za pivo.
Ja vodim imanje.
Mi ga vodimo.
Misia!
- Sirisco! - Evo me!
- Razgovarajmo o gozbi dobrodošlice. - Razgovarajmo.
Budući da moj zaručnik nije ovdje, moram se uključiti.
- Osmislio sam jelovnik. - Mislila sam...
Gospodarica kuće govori.
- Isprike. - Želim da bude spektakularno.
Riba, meso, voće, pivo začinjeno cimetom koji smo donijele.
Cimet, ajme!
Zbilja obilujete vrlinama, gospodarice.
Krasni ste, iz važne ste obitelji, mudri ste
i imate cimet! Prava ste prilika.
Najbolji ste.
Jesam.
Rekao je da sam mudra. Zna da sam stara.
Ništa on ne zna.
Ma manje od ništa.
A što ako zna pa Leonardu kaže da njegova buduća ima 28 godina
i Leonardo raskine zaruke?
Ne zna da imate 28 godina.
Kako bi znao kad imate dječje lice?
A čak i kad bi to znao,
zgnječila bih ga.
Zgnječila bih ga prije negoli ikom kaže.
Krasno se brineš za mene.
- Da. - Dobro.
Dvadeset osam?
Oprosti, molim?
Gospodarica Pampinea lijepa je, inteligentna, sposobna,
ekstra djevičanska mlada žena.
Leonardo će biti sretan što može živjeti s njom.
Jasno?
Parmena. Golubice moja.
Probudi se. Odlazimo.
Gospo, moja je dužnost...
Čuj. Mrtav je.
Umro je.
Sad sam bila kod njega. Gotov je.
Maloprije sam bila.
- Govorio je. - Sad je mrtav.
O, gospo!
Ne, naš Eduardo!
Nije on ništa naše, štakorice pogana!
Moj je otac.
Sad sam ja glavna.
Odlazimo.
- Moram se oprostiti od njega. - Ne.
Kuga izađe iz tijela i potraži novog domaćina.
Preopasno je. Odmah moramo otići.
Imam li bar pet minuta da skupim svoje stvari?
Četiri. Jer ja tako kažem.
Molim vas.
Nešto za jelo.
Bilo što.
Smrdi.
Bilo što.
Ma što...
To je šteta. Umrijet će.
Svi ćemo umrijeti.
On će umrijeti brzo. Njegova smrt samo što se nije dogodila.
Ali sad je živ.
Kruh zaslužuješ više nego on.
Isus nije vjerovao da itko zaslužuje više od drugih.
Ja želim malo tvog kruha.
Mislim da imate nešto kruha u svojoj torbi, gospo.
Imam kruh. Ali želim tvoj kruh
Je li to problem?
Daj mi svoj kruh.
Zaslužujem ga kao svatko drugi, zar ne?
Možda i više.
Daj mi kruh kad zatražim kruh!
Da?
Ne!
Što ti je, nezahvalnice?
Ne odlučuješ ti tko će dobiti kruh!
To, jebote, gospođice!
- Krasan dan, zar ne? - Krasan.
- Dražesno doba godine. - Dražesno.
Da.
Krasno.
Je li ovo... Jeste li vi ti ljudi?
- Mi smo ti ljudi. - Kunete se da nemate kugu?
Naravno da nemamo!
Ja sam gđica Pampinea, zaručnica vikonta Leonarda.
Ovo je g. Panfilo, iz ugledne obitelji Lungarno,
i njegova žena, gđa Neifile.
Zadovoljstvo mi je, gđice Pampinea!
Čarobni ste! Vikont je veliki sretnik.
Gđo Neifile. I vi ste čarobni.
Ja sam Dioneo.
Ovdje sam u pratnji svog pacijenta, g. Tindara.
Gospo, sa zadovoljstvom...
Namirisani ste parfemom?
- Alergičan sam. - U redu je.
Ondje je klupa.
Samo mora duboko disati
da bi se oslobodio alergena, inače umire.
- Još jedan gost. - To je on!
- Lijepi ste. Osmijeh. - Sigurno je on.
Glavu gore. Otvorite usta.
Nije on.
Zdravo,
svima.
Ja sam Filomena iz kuće Eduarda,
Leonardova bratića.
Gospođice!
Stigla je njegova obitelj!
Rođakinja! Kakva čast!
Dobro došli.
Gdje je g. Eduardo?
I gdje vam je sluškinja?
Niste se valjda cijeli dan vozili sami,
kao kakva seljanka?
Da sam bar mogla povesti svoju sluškinju!
Da.
Liciscu.
Ali taj anđeo još je u Firenci i brine se za mog bolesnog oca.
Svetica.
Molit ću se za vašeg oca i sluškinju.
Molite se i za Filomenu. Hrabra je što je sama putovala.
Ma vidi ti ovu krasnu i veselu skupinu!
- Da. - Sirisco, očekuješ li još ljudi?
O, da! Još su mnogi pozvani. Mnogi.
Teško je znati tko je na putu, tko dolazi.
Koga nije pokosio
brz i okrutan sud kuge!
Bože, oprosti nam grijehe
koji su prizvali ovu strašnu kugu.
Jako je bliska s Bogom.
To je sigurno osuda naše sebičnosti!
Dobro, da, aha. Amen.
Sirisco, povedi nas u obilazak.
Da. Časni moji gosti,
dobro došli u našu lijepu malu vilu.
Mislim da u parfemu ima ružmarina.
Slijedite me. Puno toga još valja vidjeti.
Ovdje možete disati i odmoriti se na trenutak kako biste uživali u ljepoti.
Ova vrata vode u šumu punu velikih i malih stabala.
Nemojte se izgubiti u njoj, kao ja nekoliko puta.
Eno naše kuharice Stratilije!
Mahni, Stratilia.
Eno je. Krasno.
Ovo je vrt za šetnju,
koji preporučujem za šetnju noću ili uvečer.
Aha, ako želiš da te probodu pljačkaši koji tumaraju uokolo.
Nismo imali problema. Previše smo izolirani za njih.
Također, Calandrino... Calandrino!
Ni s kugom nismo imali problema, a evo nas sad ovdje.
Calandrino pazi na ulaz.
Vrata neće zaustaviti kugu!
Bože dragi, primi nas u kraljevstvo nebesko.
To bi bilo dosta molitve za jedan dan.
Postavimo pravilo, može?
Ovdje smo da bismo jeli i pili i ušli u sjajnu novu budućnost.
Dosta je spominjanja kuge.
- To je neprikladno. - Idemo dalje?
Da. Dođite.
Svega ovdje ima. Puno voćaka.
- Zapravo, dvije. Ali naći ćemo ih. - Gospo?
- Imamo... - Gospo?
Imamo i gomilu gnoja.
Gđice Filomena?
Dioneo vam se obraća.
Da, gospodine?
Laskate mi. Ali običan sam radnik.
Otac je trgovao vinom.
Zovite me Dioneo.
Hvala, Dioneo.
I iako sam ja, naravno, dama,
možete me zvati imenom, a ono je Filomena.
I tako...
Uživate li u obilasku?
Sada da.
Nekako mi se čini da niste kao druge cure.
Drukčiji ste.
Hvala.
Pa da, valjda jesam stalno prirodna.
- Osjećam to. - O meni razgovarate?
- Ne. - Ne.
Gle, divna bubamara.
Da.
Progutao sam je.
- Dišite. - Progutao sam je.
- Bože! - Dišite.
Ne mogu disati.
- Dišite. - Ne mogu.
Udahnite. Jedan, dva, tri.
Evo klupe. Dišite.
Dva, tri.
Prošećite ujutro sa mnom.
Smiju mi se što se molim!
A Bog najviše voli molitvu!
Žao mi je što me nisu odgojili da do besvijesti komentiram ljepotu vrta!
- Osjećala sam se kao čudakinja. - Nisi čudakinja.
Sljedbenica si nauka Božjeg i uveseljavaš svakog tko te poznaje.
Znam da je teško, ali pomisli na to kako je u Firenci grozno,
osobito za našu obitelj.
Moramo održati mir da preživimo.
A što se Božjeg suda tiče, imamo tvoje lijepe molitve.
I možemo održati svoj dogovor o celibatu.
To je u svakom slučaju pozamašna kršćanska žrtva.
Da, zbilja jest.
Idem malo jahati konja.
Hvala.
Da, od svile je koju su proizveli samo najbolji kukci.
Ma naravno da znam čitati!
Da.
Evo je.
Ne znam što je ovo.
Pampa... Pam...
Kako se zove ta žena?
Panfilo. Ona žena s Isusom.
Filomena, je li sada dobra prilika za šetnju u vrtu?
Možemo li se naći dolje za trenutčić?
Teško se odjenuti bez sluškinje.
Svakako. Ne žurite se, gospo.
Dobro.
Ovdje je baš lijepo. Primijetili ste kako lijepo miriše?
Poput topla jasmina
Pomiješana s pčelama
Na noćnom nebu
Kakva lijepa pjesma!
Kako je g. Tindaro?
Šteta što je stalno bolestan.
Oprostite. Rijetko ovo govorim,
ali nikako vam ne mogu ne reći da ste divni na ovom svjetlu.
O, moj, moj, moj...
Moj Bože, Dioneo! Hvala.
Hej!
Zdravo! Idemo u šetnju?
Čekajte me!
Da, čekajte.
Dobro?
Jao!
Ne mičite se!
Čekajte me, molim vas!
Kad bi živa mogla govoriti!
Čekajte!
- Čekali smo vas. - Što radite?
- Govorite o meni? - Ne.
Dobro. Nema se o meni što govoriti.
Ne govorite to, Tindaro. Zgodni ste.
Ne rugaj mi se, rospijo.
Ne rugam se.
Nisam sigurna je li mi on baš omiljeni papa.
Riba!
Baš lijepo!
Da!
- Rekla je da sam zgodan. - Da. Ljubazna je
Nešto sam razmišljao. Možda žene ipak nisu posve zle.
To je moguće.
Elegantna je, očito plave krvi.
Nije dovoljno pametna za vas.
Nijedna nije.
Kad samo pomislim da bih večeras
napokon mogao spavati sa ženom!
- Želite jednu? - Želim!
Gospodaru.
Pazite, kosti su vam jako krhke.
Sjajno se osjećam!
Možda zbog ove lijepe dame!
Dobro!
Vrati se u vilu s drugom poslugom.
Pozvat ću te budeš li mi trebao!
Naravno.
- Oprostite. - Bože!
Bili ste poput Dafne.
Kako je bilo u šetnji?
Bilo je, jednom riječju, divno.
Filomena je puna života.
S vremena na vrijeme je šašava, ali zbilja je lijepa.
I nije spominjala nasljedstvo.
Drago mi je što ste uživali
jer imam lošu vijest o vašem zdravlju.
Molim? Kakvu?
Analizirao sam vaš jutarnji urin
i primijetio jaku neravnotežu između crvenog i žutog humora.
Ali dobro se osjećam! Koji bi mogao biti uzrok?
Puls vam se ubrzao
do opasnih granica na putovanju,
a možda i zbog neke upale ovdje,
koje prenose žene.
- Kuga? - Ne. Inače bismo otišli.
Nešto manje strašno, no ipak opasno
za čovjeka vaše osjetljivosti.
Ali skuhao sam ljekoviti čaj.
Popijte i gotovo da jamčim preživljavanje.
- Hvala. - Nema na čemu.
A baš sam poslije dugo vremena pomislio da mi je dobro!
Ali, kako često kažeš,
svom tijelu ne mogu vjerovati.
Bojim se da je tako.
Ima mrvice.
Ja sam kriva, gospodaru. Najiskrenije se ispričavam!
Ja sam kriv.
Ne morate klečati preda mnom budalom.
Čistili ste ribu? Prekriveni ste ribljim otpadom.
Jesam?
Baš čudno od mene!
Šašava Filomena opet radi što joj se prohtije.
Kakav život!
Moraš piti vodu.
Dalje. Moglo bi iskočiti iz moje duše u tvoju.
- Ne smiješ i ti umrijeti. - Nećeš umrijeti.
Moramo vjerovati u Boga.
Vjerujem da je ovo Božja volja.
Povrh drugih grijeha, poput Sapfe smo.
Imamo ukleti poriv.
Najveća mi je radost što taj poriv dijelim s tobom, dušo.
Panforte još nije na stolu. Rekla si da će biti.
Još se peče, ali obećavam da će biti sjajan.
- A meso? - Pastrve.
Pastrve? Ne.
Zašto ne nešto elegantno, poput...
Odojka?
Imate pravo.
Odojak.
Nažalost, propisno pečenje odojka traje dva dana.
Poslušat ćemo gospođicu bez oklijevanja!
Hvala, gospodarice.
Samo bih rekla, s ljubavlju,
da razmislite o brušenju zuba
jer taj prednji
malo se više ističe od drugih.
Misia?
Misia!
Sranje!
Kaniš poslužiti sirovo prase? To traje dva dana!
Bit će jako vruće!
Ako želi svinju, dobit će svinju! Vođa sam i zato me slijedi!
Dioneo, očekujemo li Tindara?
Ne osjeća se najbolje.
I inače slabo kontrolira probavu,
ali zbog bolesti bi danima mogao biti na kahlici.
Kakastrofa.
Šteta. Onda nam nedostaje samo prisutnost vikonta Leonarda.
Gdje je?
Kako može kasniti na svoju večeru?
Možda je ozlijeđen. To bi bilo razumno objašnjenje
Bilo bi. Sjajno. Ozlijeđen je.
Gosti, drago mi je što mogu poslužiti prvo jelo, cvijeće u želatini.
To je cvjetno predjelo da pokrene želučane sokove.
Gospođice Pampinea, sigurno ste oduševljeni što ćete upoznati zaručnika.
Jesam. Oduševljena sam.
Izgledate malo nervozno.
Malo jesam.
Zašto? Puno mu toga možete ponuditi.
Lijepo lice, lijepo tijelo, lijepu haljinu.
Lijepo tijelo?
- Prokletstvo! - To je kul!
- Svidjet će mu se. - Hoće. Vrlo je zanimljivo.
To nije sve. Imam 28 godina.
Smežurana sam 28-godišnjakinja
Mislim da Leonardo zato nije došao.
- Netko mu je rekao da sam stara. - Ne brinite se.
Bogati ste, krasni ste, nevjerojatno ste vješta domaćica.
Što bi još htio?
Ženu s mlađim grudima, da,
ali te su druge stvari važnije.
Zbilja?
Zbilja.
Odojak.
Nismo li rekli pastrva?
Golubice, oprosti što sam se zadržala.
Morala sam naći prase, ubiti ga,
a onda upaliti veliku vatru...
Ne.
Ne!
Molim te!
Žao mi je.
Sad sam ovdje.
Dobro.
Premjestit ću te nekamo.
Premjestit ću te, golubice. Žao mi je.
Oprostite što to kažem, ali krasno ste mi obli na koljenima.
Hvala. Haljina krije moje obline.
To ću možda ja procijeniti.
Doktore, nisam pacijentica koju treba pregledati.
Sigurno ću otkriti dio koji vam zadaje muke.
Dušo, možete li sjesti na svoj stolac?
Doktor se naporno brine za g. Tindara
i možda mora odmoriti noge.
Dobro je.
Dobro sam.
Donesi nam vode.
Brzo ste skočili da biste pomogli...
Poslužili, gospođice.
Filomena.
Znajući što znam o vama, ili što sumnjam,
možda bi bilo bolje da romantične interese
usmjerite na nekog iz višeg stališa.
Kad biste se usredotočili na bogatog neženju poput Tindara,
bolje biste prošli.
To je prijetnja?
Zaboga, ne, dušo. To je upozorenje.
Znaš što bi bilo kad bi te otkrili?
Izbacili bi te u polje. Izgladnjela bi. Ili štogod još gore.
Znate da ćemo svi umrijeti, zar ne?
Uvjeravam vas da hoćemo. I to brže negoli mislite.
Cijenim vašu brigu,
ali radit ću što želim ovo preostalo vrijeme.
Želim vam biti prijateljica,
ali više nikom nisam sluga.
Dobra večer, prijatelji!
Trebali biste se odmarati!
Osjećam se zdravo.
Jako ste bolesni.
Povraćam otkako sam popio onaj novi čaj koji si mi dao.
Ali, kako si rekao, to pokazuje da pomaže.
Itekako pomaže!
Morate biti u krevetu.
Ne moram.
Čuo sam smijeh anđela i to me potaknulo da vam se pridružim.
Neću se cijeli život kloniti društva.
Gospo, večeras ste lijepi poput šljive.
Kako se ono kaže ženama?
Prava ste vizija.
Da, to je ta fraza.
Ne.
Misia!
- Što je u bačvi? - Ništa!
Što je bilo u toj bačvi?
Nemoj.
Kuga! Donijela si kužnu osobu amo!
Sranje.
Ma vidi ti to.
Čini se da uobraženu sluškinju
sada držim u šaci.
Tko je to?
Neki tip.
To je Leonardo.
Onda si ti ovdje pokopao kužnu osobu.
A svima govoriš da je na putu.
Što planiraš, budalo blesava?
Ovo je nezgodno.
Prilično.
Postoji svijet
u kojemu u ovom trenutku sklopimo međusobno koristan sporazum.
Nikom neću reći da si u vilu donijela kugu.
A ja nikom neću reći da je kuga već bila u vili,
niti da je uvaženi vikont Leonardo mrtav.
Da.
A sad mi pomozi.
Isuse!
Budi nježan s njom!
Tad je Filip poslao vojnike da osvoje Kinoskefalu.
Flaminije nije znao
da je Filip bliže negoli on misli.
Vjerojatno ne shvaćate kakav je Etolija složen...
odnos imala s Rimskim Carstvom?
Dobro je, to je zdravo.
- Ufurat ću se, bez brige. - O, Bože!
Vino? Ima još za jednu čašu.
Vrlo rijetka berba.
- Ja bih. - Ja bih čašu.
Naravno.
Dioneo je prvi rekao.
- Ali tad je g. Tindaro rekao da želi. - Možete svakom dati pola.
Možda griješim, dušo,
ali mislim da plemić poput Tindara
možda ima istančanije nepce za ovako profinjeno vino.
Čisto sumnjam, budući da je Dioneov otac trgovao vinom.
Dioneo, možeš dobiti pivo.
Naravno, gospodarice.
- To nije pošteno. - Pošteno?
Ovo je vrlo profinjeno vino
za naše najprofinjenije goste.
Tako to ide.
Ajme!
Koji je ovo vrag?
- Želimo vaš novac. - I žene.
A i ako imate čiste vode.
Odlazi!
Zašto me gađaš tanjurima?
Da te ozlijedim!
Jao!
Jesam li dobro?
Molim vas, pomozite mi!
- Vidjeli ste što sam učinio? - Bože, to je odvratno!
Ne!
O, ne!
Jao!
Kardinale Agnolo?
Neifile?
Jebote!
Što vas je spopalo?
Rado bih rekao da me opsjeo sotona
ili da sam se odrekao Boga,
ali još je puno gore od toga.
Poslije svih užasa koje sam vidio
sad znam istinu.
Bog nas je napustio.
Neifile, uvijek si bila tako čisto dijete.
Sveto dijete.
Odlazi, Sotono!
Odlazi!
Duboko udahnite i sjetite se tko ste.
Odlazimo!
Odlazimo.
Ali znajte ovo.
Bog je donio konačnu presudu.
Neće se vratiti!
A neće ni njegov Sin.
Sve je izgubljeno.
Kuga!
- Ne! - Bože!
Ne!
Bože.
Mislim da trebam još vina.
Bože! Da to nije Leonardo?
Grozno izgledam!
- Lijepi ste. - Evo me!
Evo me!
Stigla sam.
Prijevod titlova: Ivan Zorić