‫- דקמרון -‬
‫את לא תקבעי מי יקבל לחם!‬
‫לא!‬
‫עצרי!‬
‫הגעתי.‬
‫אנחנו לא שוכרים כרגע, גמדה שכמותך.‬
‫לא, באתי למסיבה.‬
‫היא נראית כמו התגלמות הדבר.‬
‫וגם כמו זונה.‬
‫לכי.‬
‫לכי!‬
‫לא, אני בת דודו של לאונרדו.‬ ‫-אוי, לא.‬
‫את יודעת שהעונש‬ ‫על התחזות כזו הוא מוות, נכון?‬
‫לא, אני לא מתחזה.‬
‫אני פילומנה מבית אדוארדו בפירנצה.‬
‫פאק!‬ ‫-אוקיי.‬
‫טוב, זה בלתי אפשרי,‬ ‫כי יש לנו פה כבר אחת כזאת.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫ליצ'יסקה.‬
‫איך את מעיזה?!‬
‫כלבה בוגדנית שכמותך! ניסית להרוג אותי!‬
‫לא!‬
‫אוקיי, בסדר.‬
‫עזוב אותי!‬
‫מספיק עם זה!‬
‫הנעליים הכי טובות שלי!‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫אני לא מכה נשים,‬ ‫אבל זה היה נחוץ מבחינה רפואית.‬
‫אם אף אחד לא יתייצב‬ ‫מול הסמרטוטה הזאת, אני אתייצב.‬
‫שלא תעזי לגעת שוב בסניורה פילומנה!‬
‫זרקו מפה את המתחזה הזאת!‬
‫היא לא פילומנה. זאת אני.‬
‫נראה שהמתחזה הזאת‬ ‫היא המשרתת מלאת הקנאה שלך.‬
‫נכון?‬
‫לצערי, כן.‬
‫זוהי המשרתת הקנאית שלי, ליצ'יסקה.‬
‫לא, היא…‬ ‫-לא זיהיתי אותך בהתחלה, ליצ'יסקה.‬
‫תמיד טיפלתי בך כל כך טוב, ו…‬
‫ואת מגיעה לכאן כשאת נראית ומתנהגת ככה.‬
‫כמה מביך עבורי.‬
‫האם תתנצלי על כך‬ ‫שהבכת אותי כל כך מול חבריי?‬
‫לא.‬
‫עצוב לומר שברור שהיא יצאה מדעתה בדרכה הנה.‬
‫טענתה לשאת את שמך בלתי נסלחת.‬
‫עדיף לזרוק אותה לכלבים. אני אעזור.‬ ‫-חכה.‬
‫גם אני.‬ ‫-עזור להם.‬
‫לא…‬
‫זהו זה, קדימה. החוצה.‬ ‫-אני לא אשרוד. לא!‬
‫לא!‬ ‫-לא, אני חושב שתסתדרי.‬
‫לא!‬ ‫-חכו!‬
‫היא צריכה לקבל לפחות לחם למסע שלה.‬
‫כל כך אדיבה.‬
‫תני.‬
‫בבקשה.‬
‫אין סיבה שתגוועי ברעב בדרך חזרה.‬
‫את חייבת לתת לי להישאר.‬ ‫-האמת שאני לא חייבת לעשות שום דבר, מסתבר.‬
‫בגדת בי, ליצ'יסקה.‬
‫השארת אותי למות.‬
‫תקפת אותי כי נתתי לחם לאדם שגווע ברעב!‬
‫טוב…‬
‫אני מצטערת.‬
‫תראי, אם את באמת רוצה להישאר,‬ ‫תצטרכי להיות המשרתת שלי.‬
‫אחרת אתן להם לגרש אותך,‬ ‫כראוי למראה האיכרית המשוגעת שלך.‬
‫ומה, את מעמידה פנים שאת אצילה?‬
‫עם העיניים הרגילות שלך והשיער הדל שלך? לא.‬
‫פרקי היד שלך כל כך עבים, שלעולם לא תצליחי.‬
‫אני כבר די מצליחה.‬
‫אחד האצילים אפילו מחזר אחריי.‬
‫אדון טינדארו.‬
‫אחיינו של המרקיז פראלטו?‬
‫כן.‬ ‫-טוב, אין זמן לחיזורים.‬
‫את צריכה הצעת נישואים‬ ‫כדי להבטיח את הישארותנו.‬
‫אני שמחה שאת פה.‬
‫אפילו אם קשה יותר להביט בך‬ ‫בגלל הפה המכוער שלך.‬
‫תראי, אני אשמור על שתינו,‬ ‫רק תקיימי את הצד שלך בהסכם.‬
‫הגרסה הישנה שלך מתה.‬
‫כן. דחפת אותה מגשר.‬
‫אוקיי.‬
‫סלחי לנו, עלמתי.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫וכעת לרשות הטבע.‬
‫בחיי!‬
‫הכנסת יפה לקרדינל ההוא, עלמתי.‬ ‫הצלת את כולנו.‬
‫נתת אפילו כמה דקירות כבונוס.‬ ‫זאת הייתה תוספת, או…?‬
‫לא, כל אחת הייתה נחוצה לחלוטין.‬ ‫רק עשיתי מה שהייתי צריכה לעשות.‬
‫אני מניחה שכולנו צריכים לרצוח מדי פעם.‬
‫וואו.‬
‫טוב, דיונאו מנטרל את הדבר,‬
‫ואחר כך אגיש קינוח. מאפים!‬
‫בואי.‬
‫גם היא באה.‬
‫טוב, כל המוסיף…‬
‫הפוגו מג'נבה מספר…‬ ‫-הרי זה משובח.‬
‫שהרעל נכנס לגוף כריח.‬
‫אז אם מקבלים אזהרה מראש,‬ ‫פשוט מאוד להימנע מהידבקות.‬
‫ליצ'יסקה החליטה לזנוח את דרכיה המרושעות,‬ ‫ובחסדי סלחתי לה.‬
‫נכון, ליצ'יסקה?‬ ‫-נכון.‬
‫לזה את קוראת קידה?‬
‫עשי זאת שוב.‬
‫טוב, זה הכול. תודה. המשך, דוקטור.‬
‫תודה. אנחנו מעבירים את הבצל‬ ‫לאורך הסנטר ופרק היד,‬
‫בכל נקודות הריח הגבוהות,‬ ‫כפי שאנו קוראים להן בתחום הרפואה.‬
‫לא צריך הרבה, רק די כדי להרחיק את המיאזמה.‬ ‫עשו כמוני. מסריח.‬
‫מסריח. אנחנו מגרשים.‬
‫מסריח.‬ ‫-מסריח.‬
‫מסריח.‬
‫הוא רופא מיומן ביותר.‬
‫כן.‬
‫מסריח.‬
‫יש לך מזל שיש לך אותו.‬
‫וכמובן, גם לו יש מזל שיש לו אותך.‬
‫כמו לכולנו,‬
‫אחרי התצוגה האמיצה המרשימה שלך‬ ‫מול השודדים.‬
‫כן, טוב…‬ ‫-מסריח.‬
‫נכון, אני…‬ ‫-מסריח.‬
‫ברור שאני בעל ידע רב בקרב מגע.‬
‫ברור.‬
‫עכשיו נשארו רק רעשים חזקים‬ ‫כדי לפרק את שאריות המגפה באוויר.‬
‫אז צעקו, בבקשה. כולם, יחד איתי.‬
‫חזק יותר, תודה.‬
‫כן, האוויר חופשי להפליא עכשיו. דוקטור?‬
‫האיום נוטרל. אולי נפתח עוד חבית יין?‬
‫כן!‬
‫אדום או לבן? בואו נלך על לבן.‬
‫אנחנו בוחרים להתעלם מכך ששלישיית שודדים‬
‫פרצה את השער ורצה באמוק לתוך המקלט שלנו?‬
‫כן?‬ ‫-אין שומרים?‬
‫אין שומרים?‬ ‫-ואיפה, למען השם, בעל הבית?‬
‫אם היה לנו כאן אדם אחראי ראוי,‬ ‫זה לעולם לא היה קורה.‬
‫ואת, לא היית צריכה להשפיל את עצמך‬
‫עם ההתקפה הגברית הזאת.‬
‫הגנתי על כולם.‬
‫נראית כמו מטורפת.‬
‫אני בטוח שסיריסקו יעשה ככל יכולתו‬
‫כדי למנוע הגעת אורחים לא קרואים נוספים.‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫הייתה לך הצעה?‬ ‫-עלינו להתפלל למען הקרדינל.‬
‫מה לגבי תפילה למעני,‬ ‫שפלשו לבית ארוסי לפני רגע?‬
‫אלוהים היקר, למה?‬
‫למה, אלוהים?‬
‫אלוהים היקר, למה…‬ ‫-מספיק!‬
‫בואו נתעשת!‬
‫כולנו ספגנו אובדן גדול בידי המגפה,‬
‫אבל זו הסיבה שמגיעה לנו‬ ‫המנוחה הזאת במקום בטוח ושלו!‬
‫אנחנו בחופשה! זוכרים?‬
‫בואו ניכנס להלך רוח של חופשה, אוקיי?‬
‫בדיוק!‬
‫ואני יודע שכולכם תוהים,‬ ‫"סיריסקו, איפה הקינוח?"‬
‫ובכן, חדשות טובות. נגיש מאפים לחדריכם‬
‫כדי להבטיח שתחלמו חלומות מתוקים ביותר.‬
‫סיריסקו, המגורים קטנים מדי.‬
‫כן, סניורה, אבל זכרי, זה זמני בלבד,‬
‫כי בקרוב נעבור לחדר השינה הראשי…‬ ‫-סיריסקו!‬
‫אין מקום להניח בו את המראה הפדובנית שלי.‬ ‫אין מרחב!‬
‫מה עם המקום הפנוי כאן? או כאן?‬
‫או שאוכל להתקין אותה בצורה נהדרת על הדלת.‬
‫סיריסקו!‬ ‫-זמן מאפים.‬
‫עכשיו, האמצעי הוא האהוב עליי…‬
‫הכן את הכרכרה שלי.‬
‫כרכרה? אה, אנחנו חושבים על סיור חצות בכפר?‬
‫הפיאצה יפה מאוד,‬ ‫אבל אי אפשר לראות הרבה בחושך…‬
‫סיימתי.‬ ‫-סליחה?‬
‫סיימתי. עם החדר הקטנטן הזה,‬
‫לרווקה מעוררת רחמים ולא נשואה!‬
‫טוב…‬ ‫-אנחנו נוסעים ללאונרדו!‬
‫אמרת שהוא קונה יין בעיירה סמוכה.‬
‫איזו עיירה? ניסע לשם עכשיו!‬ ‫-אמרתי שהוא בעיירה סמוכה?‬
‫אני מקווה שזה נכון. אמרתי הרבה דברים.‬
‫איזו עיירה?‬
‫פראטו.‬ ‫-פראטו?‬
‫אתה לא יודע?‬ ‫-ידעתי ששמה מסתיים ב"ו'".‬
‫הוא עם אישה אחרת?‬ ‫-לא!‬
‫אם הוא נשוי בסתר לאישה יפה בהרבה…‬
‫לא.‬ ‫-אני אהרוג אותך בשנתך,‬
‫ואז אתאבד.‬ ‫-לא.‬
‫מיסיה, את תעשי אותו דבר.‬ ‫-כמובן, מייד אחרייך.‬
‫עלמתי, אני נשבע שהוא לא נשוי,‬ ‫והוא לא יודע דבר על המראה שלך.‬
‫שברור שיופיע ברשימת ה"כדאי שאמהר הביתה",‬
‫כי אלוהים, את יפהפייה.‬
‫אני לא מבינה מה יכול להרחיק כך גבר מכלתו,‬ ‫אבל זה מרחק שבכוונתי לסגור.‬
‫אפשר להציע שנצא בבוקר, כשיהיה אור בחוץ?‬ ‫לפני רגע הותקפנו על ידי שודדים.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫אני צריכה לנוח.‬
‫אני צריכה להיראות כמה שיותר יפה עבור בעלי.‬
‫כן.‬
‫כשיעלה השחר, שלושתנו נצא כדי למצוא אותו.‬
‫נהדר.‬
‫-מיסיה,‬
‫שיר הלילה טוב שלי.‬
‫מה?‬ ‫-בוודאי, עלמתי.‬
‫"כשמגדל הבזים שר‬
‫"מה שר מגדל הבזים…"‬
‫עוף מפה.‬
‫"זהו דבר מהולל‬
‫"מה ששר מגדל הבזים‬
‫"כשמגדל הבזים שר…"‬
‫כמובן שהיא מקסימה בעיניי,‬ ‫אבל אין סיכוי שאנהג לכל עיירה בטוסקנה‬
‫כדי למצוא את האדם שקברנו בחצר!‬
‫יש דרך אחרת.‬
‫איך המרגש, אדוני?‬
‫אני מרגיש מעולה.‬
‫איזה ערב פנטסטי.‬ ‫טכנית, זה הניצחון הצבאי הראשון שלי.‬
‫ראית אותם. תאר לך‬ ‫מה הם היו עלולים לעשות אם לא הייתי מתערב.‬
‫אונס.‬
‫הם היו יכולים לאנוס אותי.‬
‫נקטת פעם באלימות, דיונאו?‬
‫לעיתים קרובות אני חייב, לטובת מטופליי.‬ ‫-זה ממש מזכיר לך איך מרגיש להיות גבר.‬
‫פילומנה לקחה אותי הצידה‬ ‫כדי לברך אותי על האומץ שלי במאבק.‬
‫פלרטוט עם אישה הוא בדיוק מה שאני צריך.‬
‫מזור למכאוביי.‬
‫אולי היא שונה מכל האחרות.‬
‫אחזר אחר פילומנה.‬
‫בהתחשב בהבנתך העמוקה בנשים ובטבע הנשי,‬
‫מפתיע אותי שתעשה מאמץ מסוכן שכזה.‬
‫נקודה טובה.‬
‫אתה יודע, זה כמעט עצוב.‬ ‫הלוואי שיכולתי פשוט לחבב אותה.‬
‫אבל זה יהיה שירות דוב לשנינו.‬
‫אכן. טוב, אני שמח שאתה מרגיש חזק יותר,‬
‫אבל זכור, אתה זקוק למנוחה שלך.‬
‫ולתה שלך.‬ ‫-אני לא זקוק לשום דבר מלבד מה שבתוכי.‬
‫אני מרגיש שאוכל לעשות כל דבר.‬ ‫אני מרגיש מעולה!‬
‫אוי, לא!‬
‫כן!‬
‫עפתי.‬
‫יקירתי?‬
‫יקירתי, זה היה מעט מציף, נכון?‬
‫דרך אגב, אני לא חושב שאלוהים נטש אותנו.‬
‫מסקנה קטנה שהגעתי אליה.‬
‫אבל כולם מתים, אפילו הקרדינל.‬
‫כן, אני מודה שיכול להיות‬ ‫שאלוהים כועס על האנושות.‬
‫אולי לא בנינו מספיק קתדרלות.‬ ‫או שבנינו יותר מדי.‬
‫נסתרות הן דרכיו, נכון?‬
‫קרדינל אניולו פשוט שכח זאת,‬ ‫ותראה מה קרה לו.‬
‫נשחט על ידי אישה.‬
‫קרדינל אניולו נתן לי‬ ‫את לחם הקודש הראשון שלי.‬
‫טוב, זה עדיין נחשב, לא?‬
‫יקירתי…‬
‫מה את מחזיקה שם?‬
‫האצבע של הקרדינל.‬
‫אוקיי…‬
‫מה את מתכננת לעשות איתה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫היא כל כך קטנה, ואני מרגישה כל כך לבד.‬
‫אני כאן, יקירתי. את אף פעם לא לבד.‬
‫אני איפטר ממנה, אוקיי?‬
‫באמת קצת יצאתי מדעתי, נכון?‬
‫ב…‬
‫בצורה נהדרת, שאני מעריץ.‬
‫לעזאזל.‬
‫פאנפילו!‬
‫אני בבאר!‬
‫פאנפילו!‬
‫מישהו?‬
‫אלוהים?‬
‫קומי. יש הרבה מה לעשות.‬
‫סיריסקו עסוק עם פמפינאה היום,‬ ‫אז הוא לא יהיה כאן,‬
‫וכך גם מיסיה שלה.‬ ‫יש הרבה מה לעשות. רק אנחנו, ליצ'יסקה.‬
‫טיפלתי בסירי הלילה ובהרבה מהקומה העליונה.‬ ‫-אני צריכה מים.‬
‫שהמצקת לא תיגע בשפתיים שלך.‬
‫זה מביא מזל רע, וזה מגעיל.‬
‫אוקיי, בואי הנה. בואי הנה!‬
‫ידיים רכות.‬
‫את…‬
‫כן?‬
‫לא חשוב. נקי את עצמך, צריך לעבוד.‬
‫אין כמו יום של חפירה עם את‬ ‫כדי לחבר את עצמותייך לאדמה.‬
‫לכי לחלקת העשב בשדה שם,‬ ‫כ-30 צעדים אחרי השביל.‬
‫קרקע טובה ורכה. עומק של מטר וחצי, לפחות.‬
‫אלא אם תרצי לעשות זאת שוב‬ ‫כשהזאבים יוציאו אותו.‬
‫שיט.‬
‫נייפילה?‬
‫בוקר טוב, סיריסקו.‬
‫בוקר טוב, אדוני.‬ ‫אני מקווה שארוחת הבוקר הייתה לרוחך.‬
‫ראית במקרה את כלתי הבוקר?‬
‫לא, לא ראיתי.‬
‫אבל אל דאגה, מאוד בטוח פה.‬
‫הפריצה אתמול בלילה לא השרתה ביטחון מוחלט.‬
‫אני יודע, ומאז הצבתי‬ ‫את האיש החזק ביותר שלי בעבודות אבטחה.‬
‫וגם את האיש החלש ביותר. זה אותו איש, אז…‬
‫אולי נשקול לעשות יותר מזה?‬
‫כלי נשק.‬ ‫-כן.‬
‫אדם ער?‬
‫חבל לסכן את האחוזה‬ ‫בגלל חוסר תשומת לב לפרטים.‬
‫כן, בהחלט. אבל בבקשה, אל תדאג לגבי אשתך.‬
‫תראה, השטחים שלנו יפהפיים ומזמינים.‬
‫יש לה הרבה מקום ללכת בו לאיבוד. כן?‬
‫כל כך נמאס לי לחכות, את יודעת?‬
‫אחרי אתמול בלילה,‬ ‫אני צריכה רק לפגוש את לאונרדו שלי.‬
‫כשהשודד הוא תפס אותי,‬ ‫כל חיי הארוכים הבזיקו לנגד עיניי.‬
‫בכל מקרה, לא נוכל לחזור‬ ‫לפני שנמצא את המאורס שלי.‬
‫למה אנחנו מאיטים?‬
‫למה אנחנו עוצרים?‬
‫אוי, אלוהים. מיסיה,‬
‫אם אלה שודדים שינסו לשכב איתנו,‬
‫תשכבי איתם?‬
‫כן.‬ ‫-תני להם לקחת אותך.‬
‫כדי שיהיה קל יותר?‬
‫סיריסקו?‬
‫למה אתה מציג בפניי ברווז?‬
‫ברווזון, למעשה?‬
‫חשבנו שהוא יקל עלייך קצת.‬
‫יקל עליי בקשר למה?‬
‫יש לנו חדשות‬
‫בנוגע ללאונרדו.‬
‫אבל הוא היה ההזדמנות האחרונה שלי.‬
‫אני אחזיק את הברווז. תודה. כן.‬
‫השמלה והנדוניה והכול!‬
‫מיסיה.‬
‫וגם אבא שלי כל כך שמח לראות אותי נוסעת.‬
‫"סוף סוף תורך", הוא אמר.‬
‫זה היה תורי!‬ ‫-תורך.‬
‫תחזיקי את הברווז. כן, תחזיקי אותו.‬
‫אושר.‬
‫נהדר.‬
‫"יקירתי, יקירתי‬
‫"יש לנו תוכנית‬
‫"יקירתי, יקירתי‬ ‫-יקירתי‬
‫"יש לנו תוכנית‬ ‫-יש לנו תוכנית"‬
‫איזה יום יפה. שנצעד ליד עצי הזית?‬
‫למה?‬
‫בשביל הכיף.‬
‫כן, טוב… לא. יש לי אג'נדה.‬
‫ארוחת הבוקר הייתה מצוינת הבוקר.‬
‫כן, נהדרת. הטעמים היו…‬
‫כמובן, היא הייתה יכולה להיות טובה יותר.‬
‫אז איך הייתה הילדות שלך? היא הייתה נהדרת?‬
‫טוב, כמובן שהיא הייתה רעה מאוד.‬
‫אבל אחד היתרונות בלהיות ילד חולני‬ ‫הוא שהיה לי זמן רב ללמוד היסטוריה.‬
‫זמן שעדיף בהרבה היה לנצלו כדי ללמוד‬ ‫מאשר כדי לשחק ברחוב‬
‫או להכיר חברים.‬
‫ציינתי שאני אחד המומחים המובילים בעולם‬ ‫במלחמות רומא במקדוניה?‬
‫רמזת על כך בכבדות.‬
‫היום אשמח להמשיך להרנין את ליבך‬
‫בסיפורים על ההיסטוריה השלמה‬ ‫של המלחמה האטוליאנית.‬
‫נפלא.‬
‫זה מאוד ישיר מצידך.‬
‫אה… אני מתנצלת, טינדארו.‬
‫התקשיתי להתגבר על התלהבותי.‬
‫אני פשוט כל כך נואשת למזון אינטלקטואלי.‬
‫איזו זכות זו שאתה מאיר את עיניי, סניור.‬
‫כן, ובכן…‬
‫אלוהים, מי עוד יעשה זאת?‬
‫דיונאו!‬
‫שלום, דוקטור.‬ ‫-עלמתי.‬
‫דיונאו, התחל.‬
‫קצת מוזיקה,‬ ‫כדי שיהיה קל יותר לעכל את העובדות.‬
‫עבורך.‬
‫היחסים בין רומא למקדוניה‬
‫הוכתמו בעקבות התוצאה‬ ‫של המלחמה הפונית השנייה.‬
‫חניבעל, כמובן, מילא את התחייבותו לאביו,‬
‫לעולם לא לסלוח לרומאים.‬
‫הם היו צריכים להרוג אותו כשהיו יכולים,‬ ‫כשהוא היה ילד קטן בשבי.‬
‫ספרד, כאן. אין צורך בחיל ים.‬
‫קרתגו, כאן.‬
‫אם חניבעל היה בוזז את סגונטו, אפילו ארבעה…‬
‫ואלוהים היקר, סיבה נוספת.‬
‫אתה מאוד חזק ומאוד גדול.‬
‫אז לאן תלך, אם תברח מאנשיך?‬
‫אין לך איפה להתחבא.‬
‫נייפילה?‬
‫היי.‬ ‫-אלוהים, את בתוך הבאר.‬
‫את בסדר? נפצעת?‬
‫אני רטובה.‬
‫יש לי הרבה שאלות,‬ ‫אבל ראשית אביא חבל, יקירתי.‬
‫חכי.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫אני לא רוצה שתציל אותי.‬
‫מה?‬ ‫-אני לא צריכה להיות מוצלת על ידך,‬
‫אלא על ידי אלוהים.‬
‫זה לא יהיה כמו אז‬ ‫ששרפת את השיח ההוא, נכון?‬
‫לא. אני בוחנת את אלוהים.‬
‫אם הוא באמת לא נטש אותי,‬ ‫הוא לא ייתן לי למות בבאר.‬
‫הוא יחלץ אותי איכשהו, וזה יהיה סימן.‬
‫יקירתי…‬
‫מה אם אני הסימן?‬
‫בחייך, אתה לא הסימן.‬
‫אתה בעלי, ואתה אוהב אותי.‬
‫ברור שתנסה להציל אותי.‬
‫זה לא יוכיח דבר.‬
‫אז תצאי רק אם יגיע מישהו שאלוהים שלח?‬
‫זה יכול להיות גם נס.‬
‫למשל גרם מדרגות קסום, או פרץ רוח קדושה.‬
‫איך הייתה ארוחת הבוקר?‬
‫נהדרת.‬
‫ריבות, פרח בוראז'.‬ ‫שמרתי בצד תוספת דבש בשבילך.‬
‫אכין לך סלסלה.‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫לקחתי את החזיר בדרך החוצה.‬
‫ואם הוא לא יציל אותך?‬
‫מותק, למה שתעלה אפשרות כזאת?‬
‫אוקיי, יקירתי. אני מחזיק אצבעות.‬
‫אני מתפללת בשבילך. שיהיה לך יום נפלא.‬
‫אוקיי.‬
‫וכעת, פואמה לתהילתך,‬
‫בטרצה רימה, שזו האופנה, כפי שנאמר לי.‬
‫"אני תולה את ראשי ומתחננת‬ ‫שתראה את חיי הקטנים והחסודים…"‬
‫נראה שכבר צהריים.‬
‫אנו חייבים לחכות לשעת הערב?‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫איך היה לאונרדו?‬
‫הוא היה נחמד.‬
‫נחמד.‬
‫כמה נחמד.‬
‫תוכל לתאר אותו יותר?‬ ‫מתווכת הנישואים תיארה אותו קצת,‬
‫אך הפסקתי להקשיב‬ ‫אחרי שאמרה שהוא מוכן להתחתן איתי.‬
‫כן, כמובן.‬
‫ובכן, הוא אהב את הווילה שלו.‬
‫אבל את ונציה הוא אהב יותר.‬
‫אוי, כמה שהוא אהב את ונציה.‬
‫שם הכרתי אותו. ניהלתי מקום קטן.‬
‫בית מנוחה לנשים.‬
‫למעשה, לגברים. הנשים לא נחו כל כך. אבל…‬
‫אבל אז הוא הביא אותי לעבוד בווילה סנטה,‬
‫וכשהוא היה נוסע,‬ ‫הוא תמיד היה מביא לי ספר חדש.‬
‫הוא לימד אותי לקרוא.‬ ‫-אתה קורא?‬
‫נשמע שהוא חתיך ועשיר.‬
‫כן, הוא עשיר למדי.‬
‫הוא ירש את הווילה בגיל צעיר,‬ ‫ומאז הוא משדרג אותה.‬
‫אדם נוצרי טוב.‬
‫הוא היה קולני.‬
‫הוא היה מאוד קולני.‬
‫הוא דיבר בקול חזק, והיה לו חיוך גדול ורחב…‬
‫מה היה הצבע האהוב עליו?‬
‫כחול.‬ ‫-כחול! מיסיה, כחול!‬
‫חשבנו שכחול!‬ ‫-וואו, זה נהדר.‬
‫כחול.‬
‫כאילו שהיה ביניכם חיבור עוד לפני שהכרתם.‬
‫כחול.‬
‫את יודעת מה עוד? הוא אהב ג'ינג'יות.‬
‫הוא קיווה שיהיה לך שיער אדמוני.‬
‫אני יודע.‬
‫נמשיך לפעילות הבאה, שגם בה אופיע לכבודך.‬
‫פנטסטי.‬
‫אני יודע כמה הנשים מקובעות להבל הבשר.‬
‫אני שמח לרצות אותך.‬ ‫-אני מצטערת, אני לא יודעת למה אתה מתייחס.‬
‫תרצי לראות את גופי זז.‬
‫דיונאו, כעת נראה לפילומנה‬
‫איך בדיוק פיליפוס החמישי קרס תחת הלחץ‬
‫של טיטוס קווינקטיוס פלמינינוס בתסליה.‬
‫כן.‬ ‫-נצטרך מקלות.‬
‫גברתי.‬ ‫-כן. בבקשה.‬
‫אאוץ'! אלוהים. למה נתת לי אותו‬ ‫עם הקצה החד כלפי מעלה?‬
‫שני הצדדים חדים.‬
‫שתוק, בן כלאיים מונגולי, ותפוס את עמדתך!‬
‫אני אכרות לך איבר אחרי איבר.‬
‫רעיון טוב. מאוד זכרי.‬
‫כן.‬ ‫-שני גברים מלאים בזרע.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫כן.‬
‫תתכופף.‬
‫המקדונים שמו את הרומאים בין הפטיש לסדן.‬
‫אבל אז הם היכו בחזרה!‬
‫הידד, רומאים!‬
‫בוז, מקדונים!‬
‫בסדר, אלוהים הגדול שבו אני בוטחת לחלוטין,‬
‫בוא ננסה משהו שונה.‬
‫אני יודעת שתציל אותי,‬
‫אבל אני טובעת.‬
‫אני טובעת!‬
‫אלוהים, התקרבתי שם,‬
‫אבל אתה הופך אותי לחזקה יותר.‬
‫אוקיי.‬
‫מספיק.‬
‫עוד פואמה. זה ירצה אותך, אלוהים?‬
‫פנימה. בום.‬
‫ביקשתי ממך שתבלי איתי את היום‬ ‫כי את האישה הראשונה‬
‫שאינה מאוסה לחלוטין בעיניי.‬
‫תודה.‬
‫את יודעת, קשה להיות גבר עשיר כמוני.‬
‫כולם יודעים שרק ריח הכסף‬ ‫הופך נשים לפראיות.‬
‫אבל כמובן, זה רק מדע.‬
‫איני יכולה לדמיין את המצב בו אתה נמצא.‬
‫אנחנו בריות מלאות בתאוות בצע.‬
‫ההתנצלות התקבלה.‬
‫אבל אתה הרבה יותר מאשר הכסף שלך.‬
‫אתה אינטליגנטי, חזק, נאה.‬
‫מסכן שכמותך.‬
‫אתה ודאי זוכה לתשומת לב מנשים כה רבות,‬ ‫שאתה צריך להרחיק אותן עם מקל.‬
‫מה?‬
‫לא, אני לא.‬
‫למה… שתגידי דבר כזה?‬
‫לא, התכוונתי רק…‬
‫את מתגרה בי?‬ ‫-לא!‬
‫החנופה השקרית שלך לא תקסים אותי עוד.‬
‫אני לא משקרת. אני…‬
‫אתה נאה.‬
‫גוון העור המקסים שלך, שיערך הגלי.‬
‫השיער שלי לא גלי. הוא מתולתל!‬
‫ידעתי שזה יקרה.‬
‫לועגת לי בפומבי.‬ ‫-אני…‬
‫אני…‬
‫דיונאו, אמור לאישה חסרת הרגישות הזו‬ ‫שאני לא סובל לעג.‬
‫פעם לעג של מישהו גרם לי ליפול.‬
‫הלשון שלי מתנפחת.‬ ‫היא ברוחב של תפוז. אני לא נושם.‬
‫את תיתלי על כך, אישה!‬ ‫-אדוני, נשימות עמוקות. אוקיי.‬
‫לשון.‬
‫יופי. עיניים.‬
‫אתה תשרוד.‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-אני משוכנע.‬
‫ומה עם היצור הלעגני האכזר הזה?‬
‫ככה נשים מתנהגות.‬
‫הרגש מעוור אותן. היא לא התכוונה להעליב.‬
‫היא הזכירה את השיער שלי.‬ ‫-כחבר, זה נכון ששיערך פרוע ולא מושך,‬
‫אבל כרופא, אני מבטיח לך,‬
‫היא לא יכולה ללעוג לך גם אם תנסה.‬
‫פילומנה חושבת שאתה הגבר הנאה בעולם,‬ ‫כי היא התאהבה בך.‬
‫זה נכון?‬
‫את מאוהבת בי?‬
‫כן.‬
‫כן, אני מאוהבת בך.‬
‫כפי שחשדתי.‬
‫דיונאו, לווה בבקשה את הגבירה פנימה,‬
‫כדי שתוכל להתכונן לארוחת הערב.‬
‫אני צריך לשבת פה ולעבד את כל מה שקרה היום‬
‫בדממה מוחלטת ולגמרי לבד.‬
‫אבל אם תראה חטיפים נוספים, אנא הבא אותם.‬
‫בסדר גמור.‬
‫יום טוב, פילומנה.‬
‫נסי לא לתת לאהבתך אליי לעוור אותך‬ ‫עד כדי כך שלא תוכלי לעלות במדרגות.‬
‫כי צריך לראות על מנת לעלות במדרגות.‬
‫זה מאוד מצחיק, מן הסתם.‬ ‫-כן.‬
‫מקסים ביותר, סניור.‬
‫כמו שאת רואה, אני מקיימת את הצד שלי בהסכם.‬
‫גם אני.‬
‫אני מקווה שאת יודעת שזה מרענן בעיניי.‬
‫האהבה מסקרנת.‬
‫איזו אמת יש בה.‬
‫אמת של גוף ונפש.‬
‫איך שהיא יכולה להוציא אותך מגופך‬ ‫ולתת לך לרחף בשמיים.‬
‫לצעוד על העננים.‬
‫פעם הייתה לי סוסה שאהבתי מאוד.‬
‫מאוד.‬
‫ישנתי איתה באורווה כשהיא הייתה חולה.‬
‫לא רציתי שאי פעם יהיה לה ספק‬ ‫אם אהיה שם בשבילה.‬
‫הייתי שם במשך שעות. שעות.‬
‫שכחתי לאכול. חלקנו במים שלה.‬
‫עברנו יום שלם בלי אוכל,‬
‫אז הלכתי למגורי המשרתים‬ ‫כדי להביא קצת לחם ואייל,‬
‫וכשחזרתי,‬
‫היא כבר מתה.‬
‫כאילו היא רצתה לחסוך ממני את הרגע, אולי.‬
‫אולי אין בזה משמעות.‬
‫פשוט…‬
‫זה פשוט קרה.‬
‫יום אחד הופך ליום הבא.‬
‫האהבה הכי אמיתית בחיים נעלמת ברגע,‬ ‫בלי נשיקה אחת אחרונה.‬
‫כן, טוב, כולנו פשוט נצטרך‬ ‫להתגבר על זה, נכון?‬
‫אף אחד לא אוהב אנשים דרמטיים מדי.‬
‫בואו. הגיע הזמן.‬
‫נגבי את שיניי.‬
‫אלוהים?‬
‫העלמה נייפילה,‬
‫זו את?‬
‫כעת אני מבין למה אלוהים אמר לי לבוא הנה.‬
‫קחי את ידי.‬
‫אלוהים שלח אותך?‬
‫בהחלט.‬
‫הוא שובב! ידעתי.‬
‫איך הוא הופיע בפניך?‬
‫כעמוד? כענן?‬
‫ובכן, כקול בתוך ראשי.‬
‫כן. הוא אמר, "לך לבאר הישנה, דיונאו,‬ ‫והצל את הנערה שבתוכה.‬
‫"אמן."‬
‫קולו של אלוהים!‬
‫הוא היה עמוק וחזק? ברור וצלול כמו קרן יער?‬
‫איך החום שלך?‬
‫עדיין רועדת.‬
‫אני חושש שהדם שלך מתקרר. קר כמו המים.‬
‫עליי להעביר מהחום שלי אלייך.‬
‫אני מבינה.‬
‫תודה על ההקרבה.‬
‫זה מרגיש חמים מאוד.‬
‫יופי.‬
‫ושם?‬
‫וכאן? איך זה מרגיש?‬
‫כן.‬
‫ושם?‬
‫וואו. ועכשיו חם לי מדי.‬
‫תודה שעזרת לי!‬
‫יש לך אישה מקסימה.‬ ‫-לא זכור לי שאמרתי לך להוריד חולצה.‬
‫אלוהים אמר.‬
‫יקירתי, אלוהים באמת הציל אותך?‬
‫כן! הוא שלח את דיונאו.‬
‫קול דיבר בתוך ראשו.‬
‫אני מדמיינת את קולו של אלוהים.‬ ‫"שלום, דוקטור".‬
‫אבל אולי עם קצת יותר סטקטו,‬ ‫"שלום, דוקטור".‬
‫אשמח לשמוע עוד, אך אנו מאחרים לארוחת הערב.‬
‫התלבשי במהירות ונלך,‬ ‫שלא ניתן לאחרים לחכות.‬
‫נייפילה?‬
‫כן!‬
‫…ולכן פרשנותו של אבן רושד‬ ‫על תאוריית התנועה של אריסטו‬
‫מעניינת אותי במיוחד.‬
‫אני נהנה גם‬ ‫מהשקפותיו הדינמיות בנוגע לניקיון.‬
‫אני כלל לא מבינה מה אתה אומר.‬
‫כמובן שלא. לכן את בת מזל שיש לך אותי.‬
‫כי אני מבין את מה שאני אומר.‬
‫הודעה, אורחים נכבדים!‬
‫וכעת יש לנו את…‬ ‫-הוויקונט לאונרדו ואני התחתנו!‬
‫כן.‬
‫בואו נחגוג!‬
‫יין!‬ ‫-כן.‬
‫מצאנו אותו בפראטו.‬
‫הוא עזר לקבוצת ילדים‬ ‫ללמוד איך להשתמש במטחנה.‬
‫יש לו לב ענק.‬
‫פשוט מקסים.‬
‫אז פשוט החלטתם ברגע? כמה רומנטי.‬
‫כמה אי-רציונלי לחלוטין.‬
‫אהבתנו הייתה כה מיידית,‬
‫שלא הייתה לו ברירה,‬ ‫אלא להתחתן איתי שם ומייד.‬
‫בפרץ תשוקה ומסירות אלוהית,‬
‫התאחדנו בפני אלוהים בכנסייה קטנה.‬
‫כמובן שאז התאחדנו כבעל ואישה, רק אנחנו.‬
‫זה היה נפלא.‬
‫כל מה שתמיד רציתי.‬
‫נכון, מיסיה?‬ ‫-בהחלט. היה מהמם.‬
‫היה מהמם.‬
‫ולא תאמינו לזה, הוא לבש כחול!‬
‫הוא לבש כחול, הצבע האהוב עלינו. כן.‬
‫זה מושלם. באמת.‬
‫אז… הוא יצטרף אלינו בקרוב?‬
‫כן.‬
‫הוא היה צריך לקנות זכוכית בוונציה,‬ ‫אבל אחר כך הוא יגיע.‬
‫אבל בינתיים זו רק אני.‬
‫כן, רק גברת הבית.‬
‫לבדי.‬
‫הכול בסדר, פמפינאה?‬
‫"ויקונטית", אני חושבת שהתכוונת.‬
‫אוי, טעות שלי, ויקונטית. אני מצטערת.‬
‫הכול מעולה.‬
‫אני… הכול מעולה. כן…‬
‫אני… העיניים שלי נפוחות מבכי.‬
‫כן, כמובן, אבל אלה דמעות שמחה.‬
‫רק ה…‬
‫דמעות אושר. כן.‬
‫עוד יין!‬
‫שלום.‬
‫כן.‬
‫בבקשה, קחי את הזמן.‬
‫עשי זאת.‬
‫לא, תודה.‬
‫עשי זאת.‬
‫אבל עשי זאת. הטי את ראשך לאחור.‬
‫גבוה יותר.‬
‫האם הבתולה הנאווה זקוקה לעוד חילוץ?‬
‫עלמתי. אני…‬
‫לא ציפיתי לך.‬
‫יתלו אותי על זה.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬