Godmorgen, søde viscontessa. Gud har givet os en pragtfuld dag!
Det bliver bedre, når jeg har fået morgenostene.
Naturligvis.
Sådan!
Sådan.
-Jeg kan spise selv! -Okay.
Og forberedelserne?
Vinen er krydret,
hushovmesteren har taget falken ud af buret
til lidt skæg og ballade i den friske luft.
En fuldkommen glædelig dag er planlagt til at ære vores brud.
En falk! Jeg håber, den har et kongeligt næb.
Naturligvis.
Hvad er det?
Og en anden ting.
Jeg har lavet,
for at motivere sjov og venskabelighed, en krone
til dagens vinder.
-Det ligner en sørgekrans. -Nej.
-Det er en vinderkrans. -Nej.
Så, ved Homer, er det en vinderkrans!
-Vil de andre more sig? -Ja!
Det er utroligt generøst af dig at inkludere dem i din bryllupsfest.
Det siger alle.
Mon han ville have kunnet lide festen…
Der skal ikke tales om de afdøde.
I dag fejrer vi dig, bruden af Villa Santa.
Kun, hvad du kan lide, har betydning.
Det er underligt at holde bryllupsfest, når gommen er fraværende.
Gider du lige?
Nej, Filomena.
Du kan ikke bare slappe af.
Du skal spille rollen. Ellers opdager de andre tjenestefolk det.
Derude leger jeg med.
Men bag lukkede døre lytter jeg ikke til noget, du siger.
Det bliver ikke mig, der afslører os. Det bliver dig og din dumme hårknold.
Er det et sugemærke?
Eller måske bliver det dine stævnemøder, hvor du knepper Tindaro uden for ægteskab.
-Hvad? Nej. -Du havde sex.
Hvad er din plan? Vil du vinde Tindaros kærlighed
ved at springe på hans pik som en anden akrobat?
Løst hår, din idiot.
Jeg har ikke haft sex med Tindaro.
Jeg havde sex med Dioneo.
Hvad?
Hvorfor?
-Han er tiltrækkende. -Nej, han er ej.
Jo, han er. Han er objektivt tillokkende.
Tror du, at du kan gøre, hvad du vil, fordi du er i fint tøj?
Sprede benene for arbejderklassen? Have en meget grim frisure?
Der er regler, Licisca.
Du sagde, at bag lukkede døre kan vi gøre, hvad vi vil.
I offentligheden søger jeg skam at tiltrække Tindaro.
Hvad jeg gør med Dioneo i mørket,
tre gange, angår kun mig.
Og ham.
-Men han er diskret. -Det må du hellere håbe.
For din egoisme får os smidt ud herfra.
Synes du, jeg er så forfærdelig?
Jeg ville aldrig gøre det, du gør.
Du skal tiltrække en mand først.
Tid til morgenmad, Licisca.
Vågn op!
Vågn op, Dioneo! Jeg beordrer dig til at stoppe med at sove!
Hvad er der galt?
Jeg vågnede ved lyden af fuglesang og følte et stik i hjertet.
Men du smiler?
Det er nok et tilfælde af uro i brystet kombineret med tåbe-ansigt.
Hvad?
-Det er det medicinske udtryk. -Nej.
Det er symptom på forelskelse.
Signora Filomena har ændret mig.
Jeg kan næsten ikke tro den mand, jeg var i går.
Så forsigtig, skeptisk.
Alt ser lysere ud nu, ligesom dine øjne.
De ligner to store, smukke øjne.
Jeg er glad på dine vegne, padrone.
Jeg har så mange følelser. Så stor skønhed. Selv hendes næsebor.
Perfekte. En skam, hun kun har to af dem.
-Hvor længe skal jeg bejle, før jeg frier? -Fri? Det er…
Det er… Tindaro, som læge og som din kære ven,
må jeg sige, at den kvinde ikke er til ægteskab.
Netop de næsebor er et tydeligt tegn på et dyrisk begær.
Kvinden er et letsindigt væsen. For nem.
Din erfaring med letlevende kvinder har ødelagt dit syn på dette perfekte væsen.
Du tager fejl. Jeg kan mærke det.
Hun er ikke tynget af begær. Hun er den rette.
Døren banker på.
Tjenestefolk!
-Goddag. -Goddag.
-Hushovmesteren? -Sirisco.
Besked.
Noget godt?
Til visconte Leonardo. Hans grandtante er død i Rovigo.
Frygteligt sted at dø.
Den her er forfærdelig.
Til Panfilo fra Lungarno-familien…
Det burde jeg have vidst.
-Du har din fars kæbe. -Ja, vi er alle ret flotte.
Jeg beklager din families ulykke.
Der findes ingen ulykke på ferie.
Tak for leveringen…
Andreoli.
Hushovmesteren betaler næste gang. Jeg har ingen kontanter.
Farvel.
-Det hele? -Banken beslaglagde alt.
Vores hjem, vores pakhuse.
Min pelssamling er ikke nævnt, men antageligt.
-Selv skibene? -Hvert eneste.
Jeg forestillede mig ikke, han ville opføre sig så uansvarligt.
Du har altid været den kloge.
Det er hans skyld, fordi han ikke fulgte dit råd. Som jeg gør.
Nu, hvor vi er hjemløse,
må vi øge indsatsen for at sikre vores fremtid, vores alliancer.
Tindaro er forvirrende dum, men Filomena kan være vores adgang.
Pampinea er den eneste, der kan bede os rejse.
Har vi gjort nok for at indynde os?
-Selvfølgelig. Pampinea elsker os. -Gør hun? Har hun sagt noget til dig?
Jeg mener, hun elsker os, som Kristus lærte os at elske hinanden.
Som smukke, bløde får, der alle er slægtninge.
Hun bør nok holde mere af os end en generel fårekærlighed.
Vi må stå os godt, når hendes mand kommer hjem.
Hun vil nok gerne høre historien om min mirakuløse redning.
Hun går måske amok af glæde.
Lad os holde detaljerne om dit nylige mirakel mellem os.
Jeg skal gøre mit bedste for at undlade at tale om min ekstatiske frelse.
Vi samles i den store sal. Festlighederne skal til at begynde.
Nu gælder det.
Den kloge pirat, Paganino, slagtede tusind mænd
og blev ganske sindssyg
af kærlighed.
Bravo!
Godt fortalt.
Bortset fra et par pauser. Men er det nok til at give dig vinderkransen?
-Vi får se. -Jeg får den krans.
Hvad kunne overgå en så smuk bruds gunst?
Jeg vil udbringe en skål.
For brudens strålende skønhed.
Sådan skal det lyde. Tjenestepige.
Husk, at historierne skal handle om renhed.
Jeg var ikke færdig.
Men blandt alle de juveler, som Paganino bragte med sig fra Monaco,
kan ingen måle sig med din skønhed,
smukke Filomena. Og alligevel,
når jeg tænker på dig…
…ser jeg denne.
Tindaro, den er…
Din.
-Padrone, jeg kan ikke tage imod den. -Den er din, min sommerfrugt.
Men jeg ønsker ingen gaver.
Jeg vil kun have dig.
At du ikke vil have den
beviser, hvor meget du fortjener den.
Jeg fortjener vel det bedste.
Godt klaret.
-Horvin, frue? -Hvad sagde du?
Mere vin?
Hvor dejligt, Tindaro.
Men den sidste del var ingen historie, så du har brudt reglerne.
Ingen krans til dig.
Neifile, du er den næste.
Hvad? Hvad sker der?
Viscontessa, måske vil du fryde os med den bedste historie af alle:
Din bryllupsdag.
Ja. Selvfølgelig.
Ja. Det var…
…i går, husker jeg.
Han tog mig til en…
-En mose? -En mose, ja.
Hvad? Nej, ikke en mose.
Et tårn. Ja.
Ja, et tårn. Beige.
Jeg elsker beige.
Han sagde, han var gjort stum af min…
Smil.
…fredfyldte skønhed,
som fyldte hans hjerte. Han kunne aldrig forlade et ansigt som mit.
Og så kyssede han mig for første gang.
-Han sagde: "Jeg nyder det." -"Jeg nyder det virkelig!"
Det gav mig stor glæde at fortælle den smukke historie.
Eftersom jeg er tilfreds, vinder jeg den første leg.
-Hvad? -Vi går videre.
-Undskyld… -Hvor er Sirisco?
Lidt klarere regler næste gang.
Jeg er grisen.
Rør ikke hans æg!
Et æg til dig, viscontessa.
Grin, alle sammen!
Sirisco! Misia!
Det var sjovt!
Mere sjov!
-Vi har det så sjovt! -Ja.
Vi morer os sådan!
Ja! Spændingen kender ingen ende!
Absolut ingen…
-Tak. -Godt spillet.
Godt, lad mig se.
Okay.
Næste leg.
Hvordan vinder man denne herlige leg?
Misia?
Du godeste. Gå normalt.
Løft jeres venstre arm.
Falken vil cirkle i luften og snuppe lunsen fra den mest værdige hånd.
Fascinerende.
Vær vidne til en demonstration af umiskendelig ynde.
Flyv, Fortuna.
Flyv!
Kom tilbage, Fortuna!
Fortuna!
Hvem elsker ikke at vente på, at et rovdyr bider ens finger af?
Råt kød får mig til at tænke på mine indvolde.
Tænk, at holde ens indvolde i hænderne.
Jeg prøvede gerne, men det ville betyde, jeg var død.
-Du er bizar. -Mig?
-Er jeg? -Nej.
Hvordan føltes det, da Herren bad dig om at redde mig?
Så opfriskende at løfte armen i lang tid.
Føltes det godt i din krop, som en dyb kløe, der gnides godt?
Hvad er så sjovt derhenne?
Du er jo så optaget af at stirre på lægen!
Det var næppe tilfældet.
Jeg har en historie.
Om Guds hengivenhed over for sine børn.
Der var engang en fortabt jomfru. Hun faldt i en brønd.
Gud hørte hendes bønner. Han sendte sin bedste kriger,
som trak hende op af vandet med store, stærke arme og holdt hende fast.
Så fast,
at hun følte Guds nærvær i sin krops inderste.
Hun følte i hvert fald noget i sin krop.
Er den lystne jomfru i brønden dig?
Jeg er ikke lysten.
Hvis hun nu var lysten?
-Jeg er ret from! -Du virker ikke from.
Hun er mere from end dig, viscontessa.
Ved du, stolthed er en synd?
Det har været en lang dag. Vi bør nok gå til ro.
Leonardos dyrebare himmeldyr er endnu ikke tilbage.
Hvis Leonardo er den nådige herre, du beskriver,
ser han nok gerne, vi nyder godt af villaens bekvemmeligheder.
Hvad gør jeg af min kødluns?
Stop!
Jeg må minde jer om, at I er her på Leonardos invitation,
som kan ophæves.
-Ville du smide os ud? -Ja!
Det er mit hjem, og I er mine gæster!
Hvis I gerne vil tilbage til pestramte Firenze,
siger I bare til!
Fortuna! Kom, Fortuna!
-Jeg vil have den! -Fang den!
Vandt jeg, viscontessa?
Legen er endt uafgjort.
Legen er slut!
Sig undskyld.
-Hvad? -Det var forkert gjort.
Det er ikke i orden at sige, hvad du vil til hende.
Men det gjorde jeg, så det kan jeg vel.
Du lader hende hundse med dig dagen lang, ikke?
Ligesom din lille våde kost.
Det er en moppe.
Sender du beskeder til grisene?
Jeg kender også deres kæres skæbne.
Den er velsmagende.
Jeg trængte til et lille hvil.
Det er et Helvede derude.
Du kan blive halshugget for indtrængen.
Holder du på mine hemmeligheder,
så holder jeg på dine.
Din kone kaster sig rundt i sengen, mens vi snakker,
og længes efter din berøring.
Ikke rigtigt.
Jeg misunder dig.
At tage fra et sted til et andet uden besvær.
Fri til at gøre, som du vil.
Vil du gerne det?
Jeg er ikke sikker.
Hvad end du ønskede før,
hvem du end var,
vil jeg vædde på, at det ikke betyder så meget mere.
Hvad mener du?
Jeg har set tusinde dørtrin,
set højbårne kvinder bære børn til umærkede grave,
bønder, der belejrer slotte.
Hvis pesten har vist os noget,
så er det, at vi skal vælge de dele af os selv, vi vil beholde.
og de dele, vi vil smide væk.
Kom ind.
Dig.
Herligt…
Undskyld for i dag, viscontessa.
Fortuna er i dårligt humør.
Stratilia giver kosten skylden. Jeg tror, fuglen har menstruation.
Hvad laver du her?
Jeg ved, det var udfordrende i dag.
Men jeg indser, at jeg midt i alle sindsbevægelserne ikke har haft muligheden
for at sige, hvor glad jeg er for, at du er her.
En villa er ikke en villa uden en frue.
Værsgo.
-Hvad er det? -Viscontens skitsebog.
Jeg fandt den i eftermiddags. Den bør tilhøre dig.
Måske kan du lære ham bedre at kende.
Godnat.
Nej.
Bliver du?
Du kendte ham bedst, ikke?
Jo.
Kommer du?
Ja.
Så levende billeder.
Ja, Leonardo elskede naturen.
Især bakker.
-Men meningen undslipper mig. -Sådan var visconten.
Hans kunst var som uransagelig poesi for øjnene.
-Flere bakker. -Så fantasifuldt.
Han talte også om dig, viscontessa.
Gjorde han?
Ja.
Hvad komplimenterede han først?
Han forestillede sig dine smukke øjne
og dit
bølgende hår og…
Og hvordan du var
meget villig til at gifte dig.
Ville han have elsket mig?
Han ville have elsket dig.
Inderligt.
Hvad ville han ellers have gjort?
Han ville have set på dig
og…
…holdt om dig.
Og han ville have…
-Kysset mig? -Ja.
Hvordan ville Leonardo have kysset mig?
Sådan her.
Tag den på. Det klæder din ædle hals.
Den er vulgær. Jeg hader den
Jeg blev overrasket over at se dig.
-Positivt overrasket, selvfølgelig. -Hvorfor?
En vis skam
følger ofte svigefulde, adelige kvinder.
Det er min erfaring.
Jeg lovede intet.
Jeg er en fri kvinde.
Du bevæger dig frit.
Det tryllebinder mig.
Du er anderledes…
…men ikke på den måde, Tindaro tror.
-Hvad tror han? -At du er den eneste gode kvinde.
Mener du ikke det samme?
Er jeg ikke god
og liflig
og den eneste kvinde, der er dine sysler værdig?
Muligvis.
Herre, befri mig for alle fristelser.
Men hvis jeg må spørge?
Hvorfor er Dioneo din udsending?
Et robust kar
og de utrættelige arme.
Skal jeg…
Åh nej.
"Jeg er en mur, og mine bryster er som tårne."
Pokkers.
"Så i hans øjne er jeg blevet en, der bringer fred."
Du er så smuk.
-Mad! -Luk os ind!
-Giv os mad! -Luk os ind!
Vi er ikke syge!
-Forsvind! -Vi er sultne!
-Vi er 30 mænd! -Giv os mad!
-Hvad som helst! -Giv os vand!
-Hjælp os! -Lad mig komme til, Sirisco!
Nej!
Jeg klarer det!
-Hjælp os! -Dit svin! Det er min bedste ven!
-Mad! -Jeg slipper hundene løs!
-Mad! -Lad os komme væk!
Vi må væk!
Næste gang henter jeg den kogende olie!
Sådan!
Du godeste.
Godt klaret, Sirisco.
Nej, nej. Okay, tak.
Tak.
Undskyld.
Men jeg gjorde det kun for husets frue.
Viscontessa.
Hushovmesteren behager dig både offentligt og privat.
Ti stille nu.
Måtte Sirisco bekæmpe dem alene?
-Hvor var mændene i huset? -Nej.
Tindaro?
Panfilo? Dioneo?
-Sikke nogle kujoner. -Nej…
Overlader I det til det gamle fjols at bekæmpe de bøller?
Ynkeligt.
Og ubrugelige.
Jeg forsvarede gerne villaen. D'herrer sov tungt.
Du er ikke husets herre!
Modtaget.
Så…
Sengetid?
Misia.
Er du gået fra forstanden?
"Offentligt og privat?" Hvad, hvis nogen hørte dig? Jeg…
Jeg tænkte mig ikke om. Det er dejligt at se dig glad.
Misia!
Leonardo er min sande kærlighed.
Han er det eneste, der betyder noget for mig.
Jeg troede, du ville forstå det,
da du måtte efterlade pigen.
Hun hed Parmena.
Misia.
Nu forstår jeg din smerte.
Det må være det, der forplumrer din dømmekraft.
Vis ikke dit ansigt,
før du har fundet den Misia, jeg skal bruge.
Selvfølgelig, padrona.
-Vi bør tale sammen, Pampinea. -Hvad laver du på mit værelse?
Nej.
-Nej? -Tiggerne trængte næsten igennem porten.
Du bragte mig ikke en salt ret i morges, som anmodet.
Du havde en halvsalt ret med.
Jeg overvejer, om du er værdig til at være min hushovmester.
Det gør ondt at høre.
Jeg troede, jeg tilfredsstillede dig i viscontens fravær.
Dig?
Du har aldrig tilfredsstillet mig.
Aldrig!
Du er et kar,
hvorigennem jeg oplever Leonardos kærlighed til mig.
Kom ikke ind på mit værelse igen.
-Ja, Pampinea. -Kald mig viscontessa.
Undskyld, viscontessa.
Jeg…
Jeg var ikke helt ærlig over for dig.
Sandheden er, at Leonardo fortalte ægteskabsmægleren,
at han ville tage enhver brud med en stor medgift og en livmoder.
Hvorfor ville han mon ikke møde dig før forlovelsen?
Han hørte om din personlighed.
Han vidste, at han i så fald ikke ville kunne gennemføre det.
Panfilo?
Ja, min ven?
Jeg har haft syndige tanker.
Gud tilgiver syndige tanker, ikke?
Jovist.
Det er han nødt til, for det var ham, der anbragte dem i dit hoved.
Sådan føles det.
Uden for min kontrol.
Lad Gud vejlede dig, som han altid har gjort.
Doktor.
Jeg må tale med dig.
Undskyld, men jeg er midt i noget vigtigt.
-Har du set Filomena? -Det her er vigtigt.
Okay.
Gud vil have, at du tager mig på hustru-vis.
Det haster.
Jeg håber ikke, jeg fornærmer dig…
Neifile.
Gud ønsker ikke, vi dyrker sex.
Du ønsker, vi dyrker sex.
Nej, den følelse er hellig. Jeg ved det.
Nej, ser du, nonnerne sagde, at din krop er syndig.
De fik dig til at skamme dig.
Men hvis Gud hadede begær, kunne han nemt have gjort sex ekstremt smertefuldt
eller meget mere ildelugtende.
Jeg har gjort det en gang.
Jeg vil gerne gøre det igen, men med dig.
Alle andre dage havde jeg ingen forbehold, men mine tanker er andetsteds.
Ja…
-Det må vi ikke. -Drik vinen.
Her er for stille. Sig noget.
Hvad?
Hvad som helst.
Fortæl en hemmelighed.
Noget, der ikke har noget med din frue at gøre.
Noget om dig.
Hvorfor?
Så du kan gøre grin med mig?
Det ved vi ikke, før du taler.
Okay.
Mine negle holdt op med at vokse.
Jeg ved ikke hvorfor.
Hvor ulækkert.
Hvad er der i dit hår?
Det er bare en lille ting til mig selv.
Jeg stjal den.
-Pampinea? -Ja.
-Godt klaret. -Fra viscontessaens hest, men…
Jeg vaskede det.
Smukke Filomena,
når jeg er sammen med dig, føler jeg mig uhæmmet og fri…
Filomena?
Filomena.
-Der er du, min kærlighedssnegl. -Ja, min elskede kriger.
Og Dioneo.
Sæt dig nu.
Filomena.
Da du afviste mit smykke,
blev min mistanke om, at du er en helt unik kvinde, bekræftet.
En kvinde, hvis hjerte ikke ville blive vundet af overfladisk luksus.
Således udledte jeg, at kun kunstneriske udtryk
ville være en sand måde at vise min kærlighed til dig.
Herligt…
Kvinde!
Hvor mægtig er du?
Du er den mest ædle skønjomfru
Så ædel, venlig og ægte
Kære Filomena
Jeg vil sige, at jeg fornedrer mig selv
Hvis jeg ej dig ægte
"Kraftigt bifald."
Jeg læste den del, der ikke skulle læses.
Hvorfor skrev du det ned?
Jeg ønskede virkelig, at det skulle ske.
"Kraftigt bifald."
Jeg holdt det kort, fordi jeg vidste, at det nok ikke var godt.
Det var perfekt.
Tak.
Jeg nyder den side af dig.
Det er forfriskende,
ærligt…
…og min.
Må jeg takke dig med et kys?
Et tantekys.
Min hud er papirtynd.
Tak, fordi du deler det med mig.
Jeg kommer til dig i aften.
Hvorf… Ja, det ville jeg elske.
Det var derfor, jeg sagde det. Vi ses snart, min elskede.
Dioneo, et ord.
Du narrede mig næsten.
Jeg hadede det ikke.
Det der?
Dioneo!
Kan du lide ham?
Jeg er fri til at handle.
Angår det dig?
Sig ikke, at du af alle ønsker ejendomsretten til en elsker.
Jeg…
Udmærket.
God dag, padrona.
Du tog fejl af hende.
-Jeg vidste det. -Ja.
Jeg sagde det jo.
-Ikke just. -Den her?
-Den er fin. -Indrøm, du tog fejl!
Hun elsker mig oprigtigt og fuldt ud.
Hun er bedre end de tusind horer, du har været sammen med.
Det er ret sjovt.
Du spildte tiden med dem. Jeg klarede det i første forsøg.
Du havde ret, signore.
Din sande ånd ramte hendes kærlige hjerte, og nu er hun din.
Tænk, at jeg blev offer for kærlighed.
Ægte kærlighed.
Jeg behøver ikke at vente med at fri. Jeg har hendes hjerte, og hun mit.
-Allerede? -Jeg elsker hende, Dioneo!
Du har aldrig oplevet det, for i så fald ville du vide,
hvorfor jeg vil have hende for mig selv.
Det skal være den her.
Ja, den er fin.
Så kan jeg blot fejre din romance og dit forbedrede helbred.
Jeg føler mig rask og rørig!
Som en rasende hane, der slippes løs i en bygmark.
-Det glæder mig. -Kykkeliky!
Jeg elsker dig, hane Selvom du ikke lægger æg
Udmærket.
Hvad med lidt vin?
For kærlighed.
Sirisco.
Forstyrrer jeg?
Undskyld.
Nej, padrone. Er alt i orden?
Jeg ville bare rose din fremragende vedligeholdelse af villaen.
Det er meget venligt af dig. Tak.
Det er betryggende, at visconten og hans brud
er i så pålidelige hænder.
Og den Pampinea…
En naturlig leder.
Betænksom, gavmild, fuld af kærlighed.
Ja. Hun er alle de ting
og meget mere.
Sirisco?
Da jeg var ung, giftede min far sig igen. En romer.
En romer?
Hun manglende tænder, men familien var rig.
Hun var uudholdelig.
Efter tre måneder hængte hushovmesteren sig.
Det kan overgå dig igen.
Undskyld, jeg…
-Jeg gik for vidt. Jeg… -Slet ikke.
Dine problemer vejer også tungt.
Tillad mig.
Ingen kender de sande rædsler ved at bestyre en villa.
Et evigt arbejde.
Folk tilkalder en på alle tidspunkter om ingenting.
Ingenting!
"Sirisco, mit håndled gør ondt. Kan du smøre min ost?"
Og hvem tager en lur på en chaiselong?
Hvis nogen besvimer, er der intet sted, der kan bryde deres fald!
-Det er egoistisk! -Hvad blev der af beskedenhed?
Det findes ikke.
Tre heste er døde. Calandrino mistede en negl ved havearbejde,
jeg har ikke skidt i flere uger,
men hun græder bare over sin døde mand!
Leonardo er altså død.
Hvor meget glas kan én mand købe?
Hvem ved det?
Viscontessa og hendes kammerpige, men ingen andre.
-Jo, kokken. Jeg beder dig… -Sirisco, du kan stole på mig.
Min skæbne er usikker, så længe hun bestemmer.
Også min. Og hun er ikke engang husets frue.
Nej, hun har ikke engang et krav på det.
Alle kan bestride kravet. Du kan bestride kravet. Du kunne…
Måske kan vi finde en til at overtage, der har et bedre krav.
Det er måske nemmere, end du tror.
Kom ind.
Hvor er Tindaro?
Du burde ikke være her.
Jeg lover, jeg er hurtig.
For en gangs skyld.
Okay.
Jeg ved, du er en dame
fra en højbåren familie.
Og jeg er…
Jeg er en læge, der aldrig har været forelsket.
Men lad os nu tage af sted.
Sammen. Lad os rejse.
Vi kan være frie.
Forlade villaen? Hvor skulle vi tage hen?
Det er det eneste sikre sted.
Vi kan passe på hinanden.
Jeg kan forsørge dig. Det vil jeg. Jeg har evner og…
Hør engang.
Jeg kan leve med,
at du er sammen med Tindaro,
men du skal elske mig.
Elsk mig.
Vær sød
at elske mig.
Hvad er det?
Du sagde, du ville være fri.
Filomena.
Jeg er ikke…
Det er ikke…
Padrone.
Hent Dioneo!
Pest!
Av! Vær blid.
Jeg er ved at dø af pest.
Nej, lidelsen er menneskeskabt.
Væk, opvarterske. Din stank er afskyelig.
Det er dig selv. Dine tænder afslører, du kaster meget op.
Kvinden tror, at mine tænder taler.
Jeg kaster op dagligt.
Det er sundt for en, der er så syg som jeg.
Hvad er du ude efter?
Jeg vil ikke have miksturer, men min læge. Hent ham med det samme!
Hvornår gav lægen dig sidst noget, som du fik det bedre af, ikke værre?
Medicin gør en rask ved at fortrænge lidelsen.
Det ved alle.
Lægen forgifter dig.
Var din mund, din rablende kælling. Han er min sande ven.
Jamen så glem det.
Hvor er min skide læge?
Åh gud!
Og så siger heksen:
"Mine bryster har hængt ved de sidste 40 år.
Pyt med tænderne."
Neifile! Kære, kom og vær med!
Hvad sagde du?
Har I hørt den om Saladin og Messer Torello?
-Nej. -Den er skøn.
-Saladin gør klar til korstogene. -Jeg svigtede Gud.
Hvad?
Godaften, alle sammen.
Er alle her? Hvem mangler?
Signore Tindaro.
Den stakkels mand har endnu et anfald af kropslig uorden.
Meget luft i maven.
-Husk ham i jeres bønner. -Misia, bed for os begge.
Nu er jeg glad for at kunne meddele…
Jeg venter barn.
-Hvad? -Hvad?
Jeg sagde, jeg er grav…
Tindaro kom alligevel.
Løgner!
Djævel.
Pågrib den mand!
Padrone, hvad er der sket?
Du prøvede at dræbe mig.
Fortæl ham det.
Belladonna. Gift.
Xenophon brugte det til at myrde kejser Claudius.
Det var hans livlæge.
Årsagen til Claudius' død er omdiskuteret.
Jeg fandt det på dit værelse!
Og i koppen, du fik mig til at drikke af.
Benægter du det?
Tindaro, hvem kurerede dine vorter?
Reducerede dit spyt? Min medicin har været til gavn for dig.
For din egen skyld, forlad mig ikke.
Du ved, hvor skrøbelig du er.
Du har brug for mig.
Hvis de er for mit helbred,
spis dem.
Du, tag tøj og logi fra ham.
Smid ham ned til rotterne.
Skam dig, doktor. Skam dig.
-Skam dig. -Nej, jeg beder dig.
Lad ham beholde tøjet. Jeg vil gøre ham den ene godhed.
Tindaro, jeg er så glad for, du ikke er død.
Måske vil denne nyhed skabe jubel i dit forrådte hjerte.
-Jeg vil forklare! -Jeg venter Leonardos barn.
Leonardos barn?
Vent!
Da jeg opdagede, hvad Dioneo havde gjort,
blev jeg næsten gal af had.
Men så
så jeg dig.
Efter at have været så tæt på døden
indser jeg nu, hvor vigtigt det er at være tæt
på de ting, der betyder mest i livet,
og aldrig slippe dem af syne.
Filomena…
Bliv min kone.
Tak, Tindaro.
Jeg fortjener dig ikke.
Jeg siger ja.
Tekster af: Karen Dyrholm