‫- דקמרון -‬
‫בוקר טוב, ויקונטית מתוקה.‬ ‫איזה יום מהמם נתן לנו אלוהים!‬
‫הוא יהיה טוב יותר‬ ‫אחרי שאוכל את גבינות הבוקר שלי.‬
‫כמובן.‬
‫הנה.‬
‫הנה!‬
‫אני אסתדר עם הגבינות בעצמי!‬ ‫-אוקיי.‬
‫איך מתקדמות ההכנות?‬
‫היין מתובל,‬
‫מנהל משק הבית שחרר את הבז היקר של לאונרדו‬
‫למנת שובבות באוויר הצח.‬
‫יום מהנה עד שלמות מתוכנן לכבוד כלתנו.‬
‫בז! אני מקווה שיש לו מקור מלכותי.‬
‫כמובן.‬
‫מה זה?‬
‫ועוד דבר,‬
‫הכנתי,‬
‫למטרות כיף ורצון טוב,‬
‫כתר ל…‬
‫מנצח היום.‬
‫זה נראה כמו זר ללוויה.‬ ‫-זה כתר מנצחים.‬
‫הוא גדול מדי.‬
‫אז בשם הומרוס, זה זר למנצח!‬
‫והאחרים ייהנו?‬ ‫-כן!‬
‫נדיב להדהים מצידך לכלול אותם בחגיגות שלך.‬
‫כך כולם אומרים.‬
‫אני תוהה אם החגיגות היו מוצאות חן בעיניו…‬
‫אין לדבר על המנוח.‬
‫היום אנחנו חוגגים אותך, הכלה של וילה סנטה.‬
‫חשוב רק מה ימצא חן בעינייך.‬
‫מוזר בעיניי שיש חגיגות חתונה‬
‫בהיעדר מוחלט של החתן.‬
‫אכפת לך?‬
‫אכפת לי, פילומנה.‬
‫את לא יכולה סתם לשבת כל היום.‬
‫את צריכה לגלם את התפקיד.‬
‫אם לא תעזרי לשאר המשרתות, הן ידעו.‬
‫שם בחוץ אני אשתף פעולה.‬
‫אבל כשהדלתות האלה סגורות,‬ ‫אני לא מקשיבה לשום דבר שאת אומרת.‬
‫חוץ מזה, לא אני אהיה זו שתסגיר אותנו.‬
‫זאת תהיה את והגולגול המטופש שלך,‬ ‫שנראה כמו צנון.‬
‫זאת נשיכת אהבה?‬
‫או אולי אלה יהיו מפגשי החצות שלך,‬ ‫בהם את מזדיינת עם טינדארו מחוץ לנישואים!‬
‫מה? לא!‬ ‫-עשית סקס!‬
‫מה המזימה שלך?‬
‫מה, את מתכננת לזכות בחיבתו של טינדארו‬
‫בקפיצה על הזין שלו מהצד השני של החדר‬ ‫כמו אקרובטית?‬
‫השיער למטה, אידיוטית.‬
‫לא עשיתי סקס עם טינדארו.‬
‫עשיתי סקס עם דיונאו.‬
‫מה?‬
‫למה?‬
‫כי הוא אטרקטיבי.‬ ‫-לא, הוא לא.‬
‫כן, הוא כן. אובייקטיבית, הוא מושך.‬
‫את חושבת שמפני שאת בבגדי אצולה,‬ ‫את יכולה לעשות מה שבא לך?‬
‫לפתוח את רגלייך למעמד הסוחרים?‬
‫להסתובב עם תסרוקת מכוערת מאוד?‬
‫יש כללים, ליצ'יסקה.‬
‫לפני רגע אמרת שמאחורי דלתות סגורות,‬ ‫אנחנו יכולות לעשות מה שאנחנו רוצות.‬
‫בחוץ, אני מחזרת אחר טינדארו באופן מושלם.‬
‫מה שאני עושה עם דיונאו בחושך,‬
‫שלוש פעמים,‬
‫הוא ענייני בלבד.‬
‫טוב, וגם שלו.‬
‫אבל הוא יהיה דיסקרטי.‬ ‫-כן, טוב, כדאי שתקווי.‬
‫כי עוד יעיפו אותנו מכאן בגלל האנוכיות שלך.‬
‫את חושבת שאני כל כך נוראית?‬
‫בחיים לא הייתי עושה את מה שאת עושה.‬
‫קודם תצטרכי שגבר יחבב אותך.‬
‫זמן לארוחת בוקר,‬
‫ליצ'יסקה.‬
‫קום!‬
‫קום, דיונאו!‬ ‫אני מורה לך להפסיק לישון בזה הרגע!‬
‫מה קרה?‬
‫התעוררתי לקולה של ציפור שרה,‬ ‫והרגשתי דקירה פתאומית בליבי.‬
‫אבל אתה מחייך?‬
‫זה ככל הנראה מקרה של התכווצות בחזה‬ ‫בשילוב עם פני טיפש חמורים.‬
‫מה?‬
‫סליחה, זה המונח הרפואי.‬ ‫-לא, ששש.‬
‫אושרי הוא תסמין להתאהבות.‬
‫סניורה פילומנה שינתה אותי.‬
‫אני מתקשה להאמין איזה גבר הייתי רק אתמול.‬
‫כל כך זהיר, ספקן.‬
‫הכול נראה בהיר יותר עכשיו. למשל, עיניך.‬
‫הן נראות כמו שתי עיניים גדולות ויפהפיות.‬
‫אני מאושר בשבילך, אדוני.‬
‫יש לי כל כך הרבה רגשות. כל כך הרבה לחבק!‬
‫אפילו נחיריה, למשל.‬
‫שלמות. חבל שיש לה רק שניים.‬
‫כמה זמן יש לחזר אחריה לפני שאציע נישואים?‬ ‫-תציע נישואים? זה…‬
‫זה…‬
‫ובכן, טינדארו, כרופא,‬
‫וכחברך היקר ביותר,‬
‫אני חייב לומר לך‬ ‫שהאישה הזאת לא מתאימה לנישואים.‬
‫לא, הנחיריים הללו הם סימן לתשוקה חייתית.‬
‫היא יצור חסר שליטה,‬ ‫נכנסת למיטה בקלות. בקלות יתר.‬
‫חברי, חוויותיך המתישות עם נשים נחותות‬
‫הכתימו את השקפתך על היצור המושלם הזה.‬
‫אתה טועה לגביה. אני מרגיש את זה.‬
‫היא לא נושאת בעול התשוקה. היא…‬
‫האחת.‬
‫דופקים בדלת.‬
‫משרתים!‬
‫יום טוב.‬ ‫-יום טוב.‬
‫מנהל משק הבית שלך?‬ ‫-סיריסקו!‬
‫הודעה!‬
‫משהו טוב?‬
‫לוויקונט לאונרדו,‬ ‫דודה רבתא שלו נפטרה ברוויגו.‬
‫מקום איום למות בו.‬
‫זאת הודעה איומה.‬
‫לפאנפילו ממשפחת לונגארנו…‬
‫הייתי צריך לדעת.‬
‫יש לך את קו הלסת של אביך.‬ ‫-כן, כולנו נאים למדי.‬
‫אני מצטער על מזלה הרע של משפחתך.‬
‫אין מזל רע בחופשה.‬
‫תודה על המשלוח.‬
‫אנדריולי.‬
‫מנהל משק הבית יסגור את החשבון בפעם הבאה.‬ ‫אין עליי מזומן.‬
‫להתראות.‬
‫הכול?‬ ‫-הבנק עיקל הכול.‬
‫הבית שלנו, המחסנים שלנו.‬
‫אוסף הפרוות שלי לא מוזכר,‬ ‫אך ניתן להניח שגם הוא.‬
‫אפילו הספינות?‬ ‫-גם הנוצצות ביותר שביניהן.‬
‫ידעתי שהמגפה תגרום לו להוציא יותר מדי,‬ ‫אבל לא ידעתי שהוא יהיה כל כך טיפש.‬
‫אתה תמיד היית החכם.‬
‫זו אשמתו שהוא לא הסתמך יותר על עצותיך.‬ ‫כמו שאני אוהבת לעשות.‬
‫עכשיו, כשאנחנו חסרי בית,‬ ‫עלינו להגביר את המאמצים להבטחת עתידנו,‬
‫בריתותינו.‬
‫עכשיו, טינדארו טיפש להדהים,‬
‫אבל פילומנה עשויה להיות הדרך שלנו פנימה.‬
‫למעשה, פמפינאה היא היחידה‬ ‫שיכולה לאלץ אותנו לעזוב.‬
‫עשינו מספיק כדי להתחנף?‬
‫כמובן, יקירי. פמפינאה אוהבת אותנו.‬
‫באמת? היא אמרה לך משהו?‬
‫כוונתי שאני בטוחה שהיא אוהבת אותנו‬ ‫כמו שישו לימד אותנו לאהוב זה את זה.‬
‫כמו כבשים יפהפיות ורכות, שכולן בנות דודות.‬
‫יכול להיות שנזדקק‬ ‫ליותר מאשר חיבת כבשים כללית מצידה.‬
‫כדאי שנרוויח‬ ‫רק ביקורות נלהבות כשבעלה ישוב.‬
‫היא ודאי תשמח לשמוע‬ ‫את הסיפור על החילוץ הפלאי שלי, נכון?‬
‫היא בטח תשתגע משמחה, לא?‬
‫בואי נשמור על פרטי הנס שלך בינינו.‬
‫בסדר גמור, יקירי.‬
‫אעשה כמיטב יכולתי‬ ‫לא לדבר על גאולתי המלהיבה.‬
‫כולם, בואו נתאסף באולם הגדול.‬ ‫החגיגות עומדות להתחיל.‬
‫יוצאים לדרך.‬
‫הפיראט החכם, פגאנינו, שחט אלף איש‬
‫והשתגע לחלוטין…‬
‫מאהבה.‬
‫בראבו!‬
‫יפה סיפרת.‬
‫מלבד כמה הפוגות.‬
‫אבל האם זה מספיק כדי שתזכה בכתר המנצחים?‬
‫עוד נראה.‬ ‫-אני אשיג את הכתר הזה.‬
‫מה יכול להתעלות‬ ‫על טובתה של כלה יפהפייה שכזו?‬
‫למעשה, הבה נרים כוסית.‬
‫לחיי יופיה הזוהר של הכלה.‬
‫זו הרוח!‬
‫משרתת.‬
‫כעת, זכרו, נושא הסיפורים צריך להיות טוהר.‬
‫לא סיימתי את סיפורי.‬
‫אבל בין כל התכשיטים‬ ‫שפגאנינו הביא אותו ממונקו,‬
‫לא היה אחד שישתווה ליופייך,‬
‫פילומנה הנאווה.‬
‫ובכל זאת,‬
‫כשאני חושב עלייך…‬
‫אני רואה את זה.‬
‫טינדארו, היא…‬
‫שלך.‬
‫אדוני, לא אוכל לקבל אותה.‬
‫היא שלך, פרי קיץ שלי.‬
‫ובכל זאת, אינני רוצה מתנות.‬
‫אני רוצה רק אותך.‬
‫העובדה שאינך רוצה בה‬
‫רק מוכיחה עד כמה את ראויה לה.‬
‫טוב, כנראה שאני אכן ראויה לטוב ביותר.‬
‫יפה מאוד.‬
‫עוד זין, גברתי?‬ ‫-מה אמרת?‬
‫עוד יין?‬
‫כמה מקסים, טינדארו.‬
‫אך לצערי החלק האחרון כלל לא היה סיפור,‬ ‫אז הפרת את החוקים.‬
‫לא תזכה בכתר.‬
‫נייפילה, את הבאה בתור.‬
‫מה? אני לא… מה קורה?‬
‫ויקונטית, אולי תרניני את ליבנו‬ ‫עם הסיפור הטוב מכולם,‬
‫סיפור יום חתונתך?‬
‫כן. כמובן.‬
‫כן, זה היה…‬
‫אתמול, אני זוכרת.‬
‫כן, הוא לקח אותי ל…‬
‫ביצה?‬ ‫-ביצה, כן.‬
‫ב… מה? לא, לא ביצה.‬
‫מגדל. כן.‬
‫כן, מגדל. שצבעו בז'.‬
‫אני מת על בז'.‬
‫והוא אמר שאין לו מילים כשהוא מביט ב…‬
‫חיוך.‬
‫יופי השלו שלי,‬
‫אשר מילא את ליבו,‬
‫ושהוא לעולם לא יוכל לעזוב פרצוף כמו שלי.‬
‫ו… אז הוא נישק אותי בפעם הראשונה.‬
‫ואז הוא אמר, "אני נהנה מזה".‬
‫הוא אמר, "אני ממש נהנה מזה".‬
‫כן, לספר שוב את הסיפור המקסים הזה‬ ‫הסב לי אושר רב.‬
‫מכיוון שריציתי את עצמי,‬ ‫אני מנצחת במשחק הראשון.‬
‫מה?‬ ‫-בואו נמשיך לבא.‬
‫סליחה…‬ ‫-איפה סיריסקו?‬
‫קצת יותר בהירות לגבי החוקים בפעם הבאה.‬
‫אני החזיר.‬
‫אל תיגעו בביצה שלו!‬
‫ביצה בשבילך, ויקונטית!‬
‫כולם, לצחוק!‬
‫סיריסקו!‬
‫מיסיה!‬
‫זה כל כך כיף!‬
‫עוד כיף!‬
‫אנחנו כל כך נהנים!‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו כל כך נהנים!‬
‫כן! אין קץ לריגוש!‬
‫ממש לא…‬
‫תודה.‬ ‫-מהלך יפה.‬
‫אוקיי, בואו נראה.‬
‫אוקיי.‬
‫המשחק הבא.‬
‫אז איך מנצחים במשחק הנפלא הזה?‬
‫מיסיה?‬
‫אלוהים. לכי בצורה נורמלית.‬
‫כעת, כולם, הרימו את יד שמאל.‬
‫נקבת הבז הזו תחוג באוויר‬
‫ותחטוף את חתיכת הבשר מהיד הראויה ביותר.‬
‫מרתק.‬
‫חזו במפגן של חן שאין לטעות בו.‬
‫עופי, פורטונה.‬
‫עופי!‬
‫חזרי, פורטונה!‬
‫פורטונה!‬
‫מי לא ייהנה מהמתנה מרגשת‬ ‫לטורפת רצחנית שתנשוך את אצבעך?‬
‫החזקת בשר נא‬ ‫גורמת לי לחשוב על איבריי הפנימיים.‬
‫אתה יכול לדמיין שאתה מחזיק את מעיך בידיך?‬
‫הייתי רוצה לנסות,‬ ‫אם לא היה נגזר מכך שאני מתה.‬
‫את ביזארית.‬ ‫-אני?‬
‫באמת?‬ ‫-מה? לא.‬
‫איך זה הרגיש‬ ‫כשנקראת על ידי אלוהים להציל אותי?‬
‫כמה ממריץ, הרמת זרוע ארוכה.‬
‫זה הרגיש ממש טוב בגופך,‬ ‫כמו שפשוף טוב כשמגרד לך?‬
‫מה כל כך מצחיק שם?‬
‫נזכרת בסיפור סוף סוף,‬ ‫או שהיית עסוקה מדי בבהייה ברופא?‬
‫אני ממש לא חושב שזה היה העניין.‬
‫יש לי סיפור,‬
‫על מסירות אלוהים לילדיו.‬
‫היה הייתה בתולה אבודה ביותר.‬
‫היא נפלה לתוך באר.‬
‫אלוהים שמע את תפילותיה.‬
‫הוא שלח את לוחמו הטוב ביותר,‬
‫שמשך אותה מהמים בזרועות גדולות וחזקות‬
‫והחזיק אותה צמוד.‬
‫כל כך צמוד,‬
‫שהיא הרגישה את נוכחות האל עד עומקי גופה.‬
‫נשמע כאילו היא הרגישה משהו בעומקי גופה.‬
‫האם את הבתולה מלאת התשוקה בבאר?‬
‫אני לא מלאת תשוקה.‬ ‫-מה אם היא הייתה מלאת תשוקה?‬
‫אני חסודה למדי!‬ ‫-את לא נראית חסודה.‬
‫היא בהחלט חסודה יותר ממך, ויקונטית.‬
‫את מודעת לכך שגאווה היא חטא?‬
‫זה היה יום ארוך. אולי עדיף שנסיים.‬
‫חיית השמיים היקרה של לאונרדו טרם חזרה.‬
‫אם לאונרדו הוא האדון רב החסד‬ ‫שאת מתארת לעיתים קרובות,‬
‫אני בטוחה שהוא לא ירצה‬ ‫שנפספס את נוחות הווילה שלו.‬
‫איפה לשים את חתיכת הבשר שלי?‬
‫עצרו!‬
‫נראה שעליי להזכיר לכם‬ ‫שאתם כאן בזכות הזמנתו של לאונרדו,‬
‫אותה ניתן לבטל.‬
‫תגרשי אותנו?‬ ‫-כן!‬
‫זה הבית שלי, ואתם האורחים שלי!‬
‫אז אם ברצונכם לחזור לפירנצה מוכת המגפה,‬
‫רק תגידו!‬
‫פורטונה! בואי, פורטונה!‬
‫אני רוצה אותה!‬ ‫-תפסו אותה!‬
‫ניצחתי, ויקונטית?‬
‫נראה שהמשחק הסתיים בשוויון.‬
‫המשחק נגמר!‬
‫התנצלי.‬
‫מה?‬
‫דיברת ללא מחשבה.‬
‫את לא יכולה להגיד כל מה שבא לך מולה,‬ ‫את יודעת. זה לא בסדר.‬
‫אבל עשיתי זאת,‬
‫אז אני מניחה שאני כן יכולה.‬
‫את פשוט נותנת לה‬ ‫לחלק לך הוראות כל היום, נכון?‬
‫קצת כמו ה… מטאטא הרטוב הקטן שלך.‬
‫זה סמרטוט.‬
‫מעביר מסרים לחזירים?‬
‫אני מכיר את גורל חבריהם ומשפחותיהם.‬
‫הוא…‬
‫טעים.‬
‫הייתי זקוק למנוחה קטנה.‬
‫זה גיהינום עלי אדמות שם.‬
‫עלולים לכרות את ראשך על הסגת גבול.‬
‫אתה תשמור על סודותיי,‬
‫אני אשמור על שלך.‬
‫אשתך ודאי מתהפכת במיטה בזמן שאנחנו מדברים,‬
‫משתוקקת למגעך.‬
‫לא ממש.‬
‫אני מקנא בך.‬
‫לעבור ממקום אחד לאחר, משוחרר מכל עול.‬
‫חופשי לעשות כרצונך.‬
‫זה מה שאתה רוצה?‬
‫אני כבר לא בטוח.‬
‫ובכן, לא משנה במה חשקת בעבר,‬
‫לא משנה מי היית,‬
‫אני מהמר שזה כבר חסר חשיבות.‬
‫ולמה?‬
‫עמדתי על סיפן של 1,000 דלתות,‬
‫צפיתי בנשים נכבדות‬ ‫סוחבות ילדים לקברים לא מסומנים,‬
‫באיכרים שצרים על טירות שלמות.‬
‫אם המגפה לימדה אותנו משהו,‬
‫זה שעלינו לבחור‬ ‫את החלקים בעצמנו שברצוננו לשמור,‬
‫ואת החלקים שברצוננו להשליך.‬
‫יבוא.‬
‫אתה.‬
‫נהדר.‬ ‫-אני מצטער על היום, ויקונטית.‬
‫פורטונה במצב רוח רע לאחרונה.‬
‫סטרטיליה מאשימה את התזונה שלה,‬ ‫אבל לדעתי הציפור במחזור.‬
‫למה אתה פה?‬
‫אני… יודע שהיום היה מאתגר.‬
‫אבל הבנתי שלא הייתה לי ההזדמנות,‬
‫בין כל ההתלהבות,‬
‫להגיד לך כמה אני שמח שאת סוף סוף פה.‬
‫וילה פשוט אינה וילה בלי גברת.‬
‫הנה.‬
‫מה זה?‬
‫זה ספר הרישומים של הוויקונט.‬
‫נתקלתי בו היום אחר הצהריים,‬ ‫וחשבתי שהוא צריך להיות שלך.‬
‫אולי הוא יעזור לך להכיר אותו יותר.‬
‫לילה טוב, ויקונטית.‬
‫לא.‬
‫תישאר?‬
‫הכרת אותו הכי טוב, לא?‬
‫כן, זה נכון.‬
‫בבקשה?‬
‫כן.‬
‫- לאו -‬
‫דמיון כה מלא חיים.‬
‫כן, לאונרדו אהב את הכפר,‬
‫במיוחד גבעות.‬
‫אבל המשמעות לא ברורה לי.‬
‫זה היה הוויקונט.‬
‫האמנות שלו הייתה‬ ‫כמו שירה בלתי מובנת לעיניים.‬
‫עוד גבעות.‬ ‫-כל כך מלא דמיון.‬
‫הוא דיבר גם עלייך, ויקונטית.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫מה הדבר הראשון שהוא החמיא עליו?‬
‫הוא דמיין את עינייך היפות‬
‫ואת…‬
‫שיערך השופע, ו…‬
‫ואת כמה שהיית…‬
‫מוכנה ביותר להינשא.‬
‫הוא היה אוהב אותי?‬
‫הוא היה אוהב אותך.‬
‫מאוד.‬
‫מה עוד הוא היה עושה?‬
‫הוא היה מסתכל עלייך…‬
‫ו…‬
‫מחבק אותך.‬
‫והוא היה…‬
‫מנשק אותי?‬ ‫-כן.‬
‫איך… לאונרדו היה מנשק אותי?‬
‫ככה.‬
‫כדאי שתענדי אותה.‬ ‫היא מתאימה לצווארך האצילי.‬
‫היא מצועצעת. אני שונאת אותה.‬
‫הופתעתי לראותך שוב על סף דלתי כל כך מהר.‬
‫הופתעתי לטובה, כמובן.‬ ‫-למה?‬
‫ובכן, יש מידה מסוימת של בושה‬
‫שנשים אצילות מתאפיינות בה‬ ‫במה שנוגע לבגידה.‬
‫מניסיוני.‬
‫לא הבטחתי דבר.‬
‫אני אישה חופשייה.‬
‫את בהחלט נעה בחופשיות.‬
‫זה מהפנט.‬
‫את שונה…‬
‫אבל לא כמו שטינדארו חושב.‬
‫מה הוא חושב?‬
‫שאת האישה הטובה היחידה בעולם.‬
‫ואתה לא מתכוון לאותו דבר?‬
‫אני לא טובה‬
‫ונעימה‬
‫והאישה היחידה הראויה למרדפיך?‬
‫יכול להיות שכן.‬
‫אלוהים, פטור אותי מכל פיתוי.‬
‫אבל אם יורשה לי לשאול,‬
‫למה דיונאו הוא שליחך?‬
‫כלי חסון,‬
‫וכל הזרועות הבלתי נלאות האלה.‬
‫אני אמורה ל…‬
‫אוי, לא.‬
‫"אני חומה, והשדיים שלי הם כמו מגדלים."‬
‫אוי, לעזאזל.‬
‫"אז הפכתי בעיניו לזו שמעניקה שלווה."‬
‫את מראה מלבב.‬
‫אוכל!‬ ‫-הכניסו אותנו!‬
‫תנו לנו אוכל!‬ ‫-הכניסו אותנו!‬
‫אנחנו לא חולים!‬
‫לכו מפה! לכו!‬ ‫-אנחנו רעבים!‬
‫אני עם 30 גברים!‬ ‫-תנו לנו אוכל!‬
‫כל דבר שיש לכם!‬ ‫-תנו לנו מים!‬
‫בבקשה!‬ ‫-תן לי לתקוף אותם, סיריסקו!‬
‫לא! אני מסתדר!‬ ‫-הכניסו אותנו!‬
‫בבקשה!‬ ‫-מנוול! זה החבר הכי טוב שלי!‬
‫אוכל!‬ ‫-אל תאלצו אותי לשחרר את הכלבים!‬
‫אוכל!‬ ‫-בואו נלך מפה.‬
‫בואו נלך מפה!‬
‫בפעם הבאה אביא את השמן הרותח!‬
‫עשינו את זה!‬
‫בחיי.‬
‫כל הכבוד, סיריסקו.‬
‫לא, לא. בסדר, תודה.‬
‫תודה.‬
‫סליחה.‬
‫אבל באמת שעשיתי זאת רק למען גברת הווילה.‬
‫הוויקונטית.‬
‫מנהל משק הבית עובד קשה‬ ‫כדי לרצות אותך בפומבי ובפרטיות.‬
‫תהיי בשקט, מייד!‬
‫סיריסקו היה צריך להבריח אותם לבדו?‬
‫איפה היו הגברים בבית?‬ ‫-לא.‬
‫טינדארו?‬
‫פאנפילו? דיונאו?‬
‫פחדנים שכמותכם.‬ ‫-לא.‬
‫אתם נותנים לטיפש הזקן‬ ‫להתמודד עם הבריונים האלה?‬
‫פתטים!‬
‫וחסרי תועלת.‬
‫לא, שמחתי להגן על הווילה.‬ ‫האדונים נרדמו מהר.‬
‫אתה לא הגבר בבית!‬
‫מובן.‬
‫אז…‬
‫למיטה?‬
‫מיסיה.‬
‫יצאת לחלוטין מדעתך?‬
‫אני פשוט… "בפומבי ובפרטיות"?‬
‫מה אם מישהו היה שומע אותך? אני לא…‬
‫לא חשבתי!‬ ‫פשוט כל כך משמח אותי לראות אותך שמחה.‬
‫מיסיה!‬
‫לאונרדו הוא אהבת האמת האחת שלי.‬
‫הוא הדבר היחיד שחשוב לי.‬
‫חשבתי שאולי תביני זאת,‬
‫מכיוון שנאלצת להשאיר את הבחורה ההיא מאחור.‬
‫קראו לה פארמנה.‬
‫אוי, מיסיה.‬
‫אני מבינה את הכאב שלך עכשיו.‬
‫זה כנראה מה שאכן פוגע בכושר השיפוט שלך.‬
‫עכשיו, אל תראי לי את פרצופך‬
‫עד שתמצאי את המיסיה שאני צריכה.‬
‫כמובן, עלמתי.‬
‫חשבתי שכדאי שנדבר, פמפינאה.‬
‫מה אתה עושה בחדרי?‬
‫לא.‬
‫לא?‬
‫הקבצנים כמעט הגיעו לשער.‬
‫לא הבאת ארוחת בוקר מלוחה היום,‬ ‫כפי שהתבקשת.‬
‫הבאת ארוחת בוקר חצי-מלוחה.‬
‫הטעויות שלך גורמות לי לתהות‬ ‫אם אתה ראוי להיות מנהל משק הבית שלי.‬
‫מכאיב לדעת שאת מרגישה כך.‬
‫חשבתי שאני מרצה אותך לא רע‬ ‫בהיעדרו של הוויקונט.‬
‫אתה?‬
‫מעולם לא ריצית אותי.‬
‫אפילו לא פעם אחת.‬
‫אתה כלי…‬
‫שדרכו אני חווה את אהבתו של לאונרדו אליי.‬
‫אל תיכנס שוב לחדר הזה.‬
‫כן, פמפינאה.‬
‫הוויקונטית, בשבילך.‬
‫קבלי את התנצלותי, הוויקונטית.‬
‫אני…‬
‫לא הייתי לגמרי כן איתך.‬
‫האמת היא שלאונרדו אמר למתווכת הנישואים‬
‫שהוא ייקח כל כלה עם נדוניה גדולה ורחם.‬
‫את תוהה לפעמים למה הוא לא רצה‬ ‫לפגוש אותך לפני האירוסים?‬
‫הוא שמע על האופי שלך,‬
‫והוא ידע שלא יוכל להמשיך אם יפגוש אותך.‬
‫פאנפילו?‬
‫כן, יקירה?‬
‫יש לי מחשבות חוטאות.‬
‫אלוהים סולח על מחשבות חוטאות, נכון?‬
‫בהחלט.‬
‫הוא חייב לסלוח עליהן,‬ ‫מפני שהוא זה שהכניס אותן לראשך מלכתחילה.‬
‫זה באמת מרגיש כך,‬
‫לא בשליטתי.‬
‫תני לאלוהים להדריך אותך,‬ ‫כפי שהוא תמיד עשה.‬
‫דוקטור.‬
‫אני חייבת לדבר איתך.‬
‫עלמתי, אני מצטער. אני באמצע משהו חשוב.‬
‫ראית את פילומנה?‬ ‫-זה חשוב.‬
‫אוקיי.‬
‫אלוהים רוצה שתיקח אותי… כמו שלוקחים אישה.‬
‫זה עניין דחוף.‬
‫עלמתי, אני מקווה שלא אעליב אותך…‬
‫נייפילה.‬
‫אלוהים לא רוצה שתשכבי איתי.‬
‫את רוצה לשכב איתי.‬
‫לא, ההרגשה הזאת קדושה! אני יודעת!‬
‫לא, תביני, הנזירות אמרו לך שגופך מרושע.‬
‫הן גרמו לך לחוש בושה.‬
‫אבל אם אלוהים היה שונא תשוקה,‬ ‫הוא בקלות היה יכול להפוך את המין‬
‫לכואב ביותר.‬
‫או למסריח בהרבה.‬
‫עשיתי את זה פעם אחת.‬
‫אשמח לעשות זאת שוב,‬
‫אבל איתך.‬
‫בכל יום אחר, לא הייתה לי כל הסתייגות.‬
‫אבל ראשי במקום אחר לגמרי.‬
‫כן.‬
‫אסור לנו.‬
‫שתי את היין.‬
‫שקט כאן מדי. תגידי משהו.‬
‫כמו מה?‬
‫כל דבר.‬
‫ספרי לי סוד.‬
‫אבל משהו שלגמרי לא קשור לגברת שלך.‬
‫משהו עלייך.‬
‫למה?‬
‫כדי שתוכלי לצחוק עליי?‬
‫לא נדע עד שתגידי משהו.‬
‫אוקיי.‬
‫הציפורניים שלי הפסיקו לצמוח‬ ‫לפני כמה חודשים,‬
‫ואני לא יודעת למה.‬
‫זה…‬
‫מגעיל.‬
‫מה יש לך בשיער?‬
‫זה סתם משהו קטן בשבילי.‬
‫גנבתי אותו.‬
‫מפמפינאה?‬ ‫-כן.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-טוב, מ…‬
‫מהסוסה של הוויקונטית, אבל…‬
‫שטפתי אותו.‬
‫פילומנה הנאווה.‬
‫כשאני איתך, אני מרגיש משוחרר מעול וחופשי.‬
‫פילומנה?‬
‫פילומנה.‬
‫הנה את, חילזון אהבה שלי.‬ ‫-כן, הנה אני, חיל-חזון שלי.‬
‫וגם דיונאו.‬
‫שבי, בבקשה.‬
‫פילומנה.‬
‫כשסירבת לקבל ממני את התכשיט בהתחלה,‬
‫חשדי שאת אישה יחידה לחלוטין במינה אושר.‬
‫אישה שליבה לא ייכבש‬ ‫באמצעות פינוקים רדודים.‬
‫ככזאת, שיערתי שרק ביטוי אמנותי‬
‫יהווה דרך אמיתית מספיק‬ ‫להראות את אהבתי אלייך.‬
‫זה בטח יהיה טוב.‬
‫"אישה!‬
‫"האין את עוצמתית?‬
‫"שמך נלחש על ידי פיה כה קלת דעת,‬
‫"כה אצילית, אדיבה וכנה.‬
‫"פילומנה היקרה,‬
‫"מה שאני מתכוון לומר הוא שאני פוגם בעצמי‬
‫"כשאני מסיט את מבטי ממך.‬
‫"תשואות משולהבות."‬
‫הקראתי את החלק שלא אמורים להקריא.‬
‫למה בכלל כתבת את זה?‬
‫אני מניח שבאמת רציתי שזה יקרה.‬
‫"תשואות משולהבות."‬
‫כתבתי משהו קצר,‬ ‫כי ידעתי שכנראה שהוא לא יהיה טוב.‬
‫הוא היה מושלם.‬
‫תודה.‬
‫אני נהנית מהצד הזה שלך.‬
‫הוא מרענן,‬
‫כן…‬
‫ורק שלי.‬
‫אפשר להחמיא לך בנשיקה?‬
‫קלה בלבד.‬
‫העור שלי דק כמו נייר.‬
‫תודה שחלקת איתי את הרגע הזה.‬
‫אבוא לחדרך הלילה.‬
‫כן…‬
‫כן, אני אשמח.‬
‫כן, אני יודע. לכן אמרתי זאת.‬
‫כלומר, אראה אותך בקרוב, אהובתי.‬
‫דיונאו, מילה.‬
‫כמעט עבדת עליי שם.‬
‫לא שנאתי את זה.‬
‫את זה?‬
‫דיונאו!‬
‫את מחבבת אותו?‬
‫אני חופשייה לעשות את מה שהכי יתאים לעתידי.‬
‫ומה זה עניינך?‬
‫אל תגיד לי שאתה, מכל האנשים,‬ ‫רוצה לטעון בעלות על מאהבת.‬
‫טוב…‬
‫בסדר גמור.‬
‫אחר צהריים טובים, עלמתי.‬
‫טעית לגביה.‬
‫ידעתי.‬ ‫-ידעת.‬
‫אמרתי לך.‬
‫לא בדיוק.‬ ‫-זאת?‬
‫היא מקסימה.‬ ‫-תודה, טעית לגביה!‬
‫היא אוהבת אותי באמת ובתמים,‬
‫וזה טוב יותר‬ ‫מכל אחת מ-1,000 הזונות שהיית איתן.‬
‫זה מצחיק למדי.‬
‫בזבזת איתן המון זמן,‬ ‫ואני הצלחתי בניסיון הראשון שלי.‬
‫צדקת, סניור.‬
‫רוחך הכנה חדרה לליבה הרך, וכעת היא שלך.‬
‫אני לא מאמין שנפלתי קורבן לאהבה.‬
‫אהבת אמת.‬
‫אין טעם לחכות עם הצעת הנישואים.‬
‫כבשתי את ליבה, והיא את שלי.‬
‫כל כך מהר?‬ ‫-אני אוהב אותה, דיונאו!‬
‫מעולם לא חווית זאת,‬
‫אבל אם היית חווה, היית מבין בדיוק‬ ‫למה אני רוצה אותה רק לעצמי, עכשיו ולעולם.‬
‫אני חושב שזו החולצה.‬
‫כן, היא מקסימה.‬
‫אז כל שנותר לי לעשות‬ ‫הוא לחגוג הרומן הצומח שלך, ו…‬
‫את השיפור הפתאומי בבריאותך.‬
‫אני מרגיש מלא חיים!‬
‫כמו תרנגול זועם ששוחרר בשדה שעורה.‬
‫אני שמח.‬ ‫-קו-קו-ריקו!‬
‫אני אוהב אותך, תרנגול,‬ ‫אפילו שאינך מטיל ביצים.‬
‫טוב מאוד.‬
‫אולי קצת יין?‬
‫לחיי האהבה.‬
‫סיריסקו.‬
‫אני מפריע?‬
‫סליחה.‬
‫לא, אדוני. הכול בסדר?‬
‫רק רציתי להחמיא‬ ‫על עבודת התחזוקה המצוינת שלך בווילה.‬
‫נחמד מאוד מצידך לשים לב. תודה.‬
‫אני ישן טוב יותר בידיעה שהוויקונט‬ ‫וכלתו החדשה נמצאים בידיים אמינות כל כך.‬
‫והפמפינאה הזאת…‬
‫מנהיגה מטבעה.‬
‫מתחשבת, נדיבה, מלאת אהבה.‬
‫כן.‬
‫היא כל הדברים הללו.‬
‫ויותר.‬
‫סיריסקו?‬
‫כשהייתי ילד צעיר, אבי נישא מחדש.‬
‫רומאית.‬ ‫-אה, רומאית.‬
‫חסרו לה שיניים רבות,‬ ‫אך היא באה משושלת עשירה.‬
‫היא הייתה בלתי נסבלת.‬ ‫שלושה חודשים אחרי הגעתה,‬
‫מנהל משק הבית האהוב עליי תלה את עצמו.‬
‫זה עלול לקרות לך שוב.‬
‫אני מתנצל. אני…‬
‫הגזמתי. לא הייתי צריך…‬ ‫-אין דבר כזה.‬
‫צרותיך כבדות כמו של כל אחד אחר.‬
‫אם יורשה לי,‬
‫אף אחד לא באמת מכיר את הזוועות‬ ‫שבשמירה על וילה מתפקדת.‬
‫הן בלתי פוסקות.‬
‫אנשים פונים אליך‬ ‫בכל שעות הלילה בשביל כלום.‬
‫כלום!‬
‫"סיריסקו, פרק היד שלי כואב.‬ ‫תוכל למרוח את הגבינה שלי?"‬
‫ואיזה מין אדם מנמנם על ספת ההתעלפות?‬
‫אם מישהו יתעלף,‬
‫לא יהיה מקום רך ופנוי כדי להקל את נפילתו!‬
‫זה אנוכי!‬
‫מה קרה לצניעות?‬
‫היא לא קיימת.‬
‫שלושה סוסים מתו השבוע,‬
‫קלנדרינו המסכן איבד ציפורן‬ ‫כשניסר ענפים לזר,‬
‫שבועות שלא היה לי חרבון ראוי,‬
‫וכל מה שהיא עושה זה להתלונן ולבכות‬
‫על בעלה המת המזדיין!‬
‫אז לאונרדו מת.‬
‫יש גבול לכמות הזכוכית שאדם אחד יכול לקנות.‬
‫מי יודע?‬
‫הוויקונטית והמשרתת שלה. אבל אף אחד אחר לא.‬
‫טוב, הטבחית.‬
‫בבקשה, אדוני. בבקשה…‬
‫סיריסקו, אתה יכול לסמוך עליי.‬
‫גורלי מאוד מעורער כל עוד היא האחראית.‬
‫גם שלי. והיא אפילו לא באמת גברת הבית.‬
‫לא! אין לה אפילו זכות לטעון זאת.‬
‫כל אחד יכול להילחם בה על זה.‬ ‫אתה יכול להילחם בה על זה! אתה יכול…‬
‫אולי נוכל למצוא מישהו‬ ‫עם טיעון טוב יותר שייקח אחריות.‬
‫אולי יהיה קל למצוא מישהו כזה.‬
‫יבוא.‬
‫איפה טינדארו?‬
‫אתה לא אמור להיות פה!‬
‫אני מבטיח שאהיה זריז.‬
‫לשם שינוי.‬
‫אוקיי.‬
‫אני יודע‬
‫שאת גבירה‬
‫ממשפחה בעלת מעמד גבוה,‬
‫ואני…‬
‫אני רק רופא יהיר שמעולם לא היה מאוהב.‬
‫אבל… בואי נלך.‬
‫ביחד. בואי נעזוב.‬
‫נוכל להיות חופשיים.‬
‫נעזוב את הווילה?‬
‫ולאן נלך?‬
‫זה המקום הבטוח היחיד ברדיוס של קילומטרים.‬
‫נוכל לספק בטיחות זה לזה.‬
‫אוכל לפרנס אותך. אני אפרנס אותך.‬
‫את יודעת, יש לי כישורים ו…‬
‫אוקיי, תראי.‬
‫אוכל לחיות עם זה שתהיי עם טינדארו…‬
‫אבל לא עם זה שתהיי מאוהבת בו,‬
‫ולא בי.‬
‫אז…‬
‫אהבי אותי.‬
‫בבקשה…‬
‫אהבי אותי.‬
‫מה העניין?‬
‫אמרת שאת רוצה להיות חופשייה, פילומנה.‬
‫פילומנה.‬
‫אני לא…‬
‫זה לא…‬
‫אדוני.‬
‫הביאי את דיונאו!‬
‫מגפה!‬
‫אאוץ'! בבקשה, היי רכה.‬
‫אני גוסס מהמגפה.‬
‫לא, הייסורים האלה הם מעשה ידי אדם.‬
‫לכי, נערת סיר. הצחנה שלך מתועבת.‬
‫לא, זה הקיא שלך, אדוני.‬ ‫שיניך אומרות לי שאתה מקיא הרבה.‬
‫האישה מאמינה ששיניי מדברות!‬
‫אני פולט פעמיים עד ארבע פעמים ביום,‬ ‫שזה בריא עבור אדם לא בריא כמוני.‬
‫מה המשחק שלך?‬
‫אני לא צריך את השיקויים שלך, אלא את רופאי!‬
‫הביאו אותו מייד!‬
‫ומתי לאחרונה הרופא שלך נתן לך משהו‬ ‫שגרם לך להרגיש טוב יותר, ולא רע יותר?‬
‫תרופות גורמות לך להרגיש טוב יותר‬ ‫באמצעות השמדת הרע.‬
‫כולם יודעים זאת.‬
‫הרופא מרעיל אותך.‬
‫שמרי על לשונך,‬ ‫כלבה מטורפת שכמותך. הוא חבר אמת שלי.‬
‫אז לא חשוב.‬
‫איפה הרופא המזדיין שלי?‬
‫אלוהים.‬
‫אז הזקנה אומרת,‬
‫"השדיים שלי תלויים כבר 40 שנה.‬
‫"למה ששיניי ידאיגו אותי?"‬
‫נייפילה! יקירתי, הצטרפי אלינו.‬
‫מה אמרת?‬
‫שמעת את הבדיחה על צלאח א-דין ומסר טורלו?‬
‫לא.‬ ‫-היא מעולה.‬
‫צלח א-דין מתכונן למסעות הצלב…‬
‫אכזבתי את אלוהים.‬
‫מה?‬
‫ערב טוב, כולם.‬
‫כולם כאן? מי חסר?‬
‫סניור טינדארו.‬
‫כן. המסכן בהתקף נוסף של בלגן גופני.‬
‫גזים כמו שמעולם לא ראיתי.‬
‫אנא, עזרו לו בתפילותיכם.‬ ‫-מיסיה, התפללי בשביל שתינו.‬
‫עכשיו, אני נלהבת להודיע…‬
‫אני נושאת ילד בבטני.‬
‫מה?‬ ‫-מה?‬
‫אמרתי שאני בהיר…‬
‫טינדארו בכל זאת הגיע.‬
‫שקרן.‬
‫שד.‬
‫תפסו את האיש הזה!‬
‫אדוני, מה קרה?‬
‫ניסית להרוג אותי.‬
‫תגידי לו.‬
‫בלה-דונה. רעל.‬
‫באותו רעל נעשה שימוש‬ ‫כשהקיסר קלאודיוס נרצח על ידי קסנופון,‬
‫שהיה רופאו כל חייו.‬
‫עדיין ישנה מחלוקת‬ ‫לגבי סיבת מותו של קלאודיוס.‬
‫מצאתי אותו בחדר שלך!‬
‫ואת הכוס הזו, שנתת לי לשתות ממנה.‬
‫אתה מכחיש?‬
‫טינדארו,‬
‫מי ריפא את יבלותיך?‬
‫שהפחית את הריור שלך?‬ ‫כל תרופה שנתתי לך תמיד הייתה רק לטובתך.‬
‫לטובתך, אל תנטוש אותי.‬
‫אתה יודע כמה אתה שברירי.‬
‫אתה זקוק לי.‬
‫אם הם בשביל הבריאות שלי,‬
‫תאכל אותם.‬
‫אתה, הפשט אותו מבגדיו וסלק אותו ממגוריו.‬
‫זרוק אותו עם המשרתים. שהעכברושים ייהנו.‬
‫תתבייש, דוקטור. תתבייש.‬
‫פשוט בושה.‬ ‫-לא, בבקשה.‬
‫בעצם, אל תוריד את בגדיו.‬ ‫אעשה לו את הטובה האחת הזאת.‬
‫טינדארו, אני כל כך שמחה שאתה לא מת.‬
‫אולי החדשות האלה יביאו שמחה לליבך הנבגד.‬
‫רגע כדי להסביר…‬
‫אני נושאת בבטני את ילדו של לאונרדו.‬
‫ילדו של לאונרדו?‬
‫חכו.‬
‫כשגיליתי מה דיונאו עשה,‬
‫כמעט השתגעתי משנאה.‬
‫אבל אז…‬
‫ראיתי אותך.‬
‫אחרי שהתקרבתי כל כך למוות,‬
‫עכשיו אני מבין כמה חשוב לשמור קרוב‬
‫את הדברים הכי חשובים בחיים האלה,‬
‫ואף פעם לא לתת להם להתרחק ממך.‬
‫פילומנה…‬
‫היי אשתי.‬
‫תודה, טינדארו.‬
‫אני לא ראויה לך.‬
‫אני מסכימה.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬