DEKAMERON
Otoč.
Jak dlouho se musím dívat?
Čím déle se budeš dívat, tím více naplníš dítě Leonardovou ctností,
genialitou, odvahou,
krásou.
Můžu aspoň mrkat?
Mrkání určitě výsledek neovlivní.
To je úleva.
Z vepřového se mi chce zvracet.
Z vepřového se jí chce zvracet.
Mohla bys přinést kaši s rozinkami a skořicí, prosím?
Hned.
Můžu ti pomoct.
A připrav ji s láskou.
Co kdyby se matka dívala na někoho ošklivého?
Tak by samozřejmě i dítě bylo ošklivé.
Tak se radši vyhýbej signoru Tindarovi.
Někteří se snaží číst.
Ne, ještě to nemám.
Promiň, má lásko.
- Sleduj mi oči. - Snažím se, ale moc kmitají.
Ztište hlasy, prosím.
Všichni vědí, že dítěti nejdřív narostou uši.
Smím se tedy odebrat do zahrad, kde mohu mluvit nahlas, jak jsem zvyklý?
Měli bychom být spolu, aby bylo děcko družné.
Nebo chceš raději do Florencie?
Tam by tě mrtvoly jistě nežádaly, abys mluvil tišeji.
Dej prosím ruku kolem knihy, abys nezakrývala stránku.
Jistě. Prostě ohnu lokty do oblouku.
Vikomtka žádala o ticho.
To snad není tak těžké.
Ze tvé neschopnosti se mi dělá špatně.
Běž za tím, o němž nemluvíme, a přines mi žaludeční tonikum.
S hruškovou příchutí. Nebo medovou, jestli ji nemá.
Cokoliv kromě meruňkové.
Meruňkovou ne, prosím.
Hruškové tonikum pro signora Tindara.
Filomeno, počkej.
Věnuješ mi chvilku na vysvětlení?
Pro někoho, jako jsi ty, nemám ani chvilku.
Jsem tak osamělý.
Nemluvit se šarlatánem! Jen mi přines ten lék.
Může to být další jed.
Hej!
To stačí.
Co chceš?
Chci se tebe a děťátka zeptat,
jestli ty, on, nebo ona něco nepotřebujete.
Co on potřebuje tě vůbec nemusí zajímat.
Promiň, padrono, ale zajímá mě to.
Kterékoliv Leonardovo dítě bude skoro jako moje.
A tohle zvlášť.
Tak to vůbec není.
Mezi vámi nebude vůbec žádný vztah.
Teď prosím odejdi
a přestaň se vtírat, zakrýváš mi pohled na manžela.
Drahá, říkali jsme žádné smuteční šaty.
Připravil jsem ti ty levandulové.
Mají korále a…
barvu.
- Neskončila jsem pokání. - Nespáchalas hřích.
Ale spáchala bych hřích chtíče, kdyby mi Bůh neodstranil pokušení z cesty.
Pořád jíš rebarboru?
Ta bylina je jediný lék na můj neutuchající chtíč.
Jsi na mě příliš mírný, i já sama na sebe.
Kromě jedné oblasti těla,
která vyžaduje větší sílu.
- Proboha. - Neber jeho jméno nadarmo!
Promiň.
Víc rebarbory.
Mám radu, rebarbora neléčí chtíč.
Doporučuji styk s manželem.
Mlč, hade.
Už nade mnou nemáš moc.
Já jsem had?
Víš, že mi Panfilo zaplatil za tvou záchranu, že?
Cože?
Nebyl žádný vzkaz od Boha. Všechno vymyslel tvůj manžel.
Kdo je teď had?
Co to bylo?
Je tady někdo?
Banditi?
Banditi neohlašují příjezd. To by nebyla dobrá strategie.
Pokud tedy nestudovali postup Římanů v bitvě u Pydny.
Pak by to byla dobrá strategie.
Podcenili jsme nepřátele!
Vítejte!
Dal si na čas.
On za to čekání stojí. Vláda Pampinei brzy skončí.
A má skvělé vlasy.
Nejstarší příteli vily Santy, vítej.
Moc rád tě vidím, padrone.
Rád tě vidím. Bál jsem se, žes můj list nedostal.
Ruggiero, to je jeden z vážených Leonardových hostů.
- Panfilo z rodu… - Říkej mi jen Panfilo.
Vítej, Sirisco o tobě vyprávěl jen to nejlepší.
Těší mě, tohle jsou moji přátelé Bruno, Lorenzo, Stecchi a bard.
Jeho jméno si nepamatuju.
- Giovanni! - Kde je ten starej prasák?
No, o Leonardovi nemáme dobrou zprávu.
Není tady.
Cože?
Nakupuje v Benátkách sklo.
Dělal rekonstrukci kaple.
Byla ještě jako za papeže Řehoře, chápeš.
Takže mě pozval k sobě, ale před mým příjezdem odjel?
Ano.
No tak mu půjdeme za trest všechno vypít,
mizerovi.
Jo.
Vila Santa!
Pojďte, prosím.
- Signore. - Signore!
Tohle jsou další Leonardovi hosté.
Vážení, tohle je Ruggiero, Leonardův bratranec
a nejnovější host ve vile Santě.
Takové krásné tváře k zulíbání, proč se tak mračíte?
Z těch nekonečných hrůz moru jsou všichni trochu zasmušilí.
Zasmušilí? Jste živí, mladí, krásní a ve vile Santě!
Měli byste oslavovat.
- Sirisco, napijme se. - Ano.
Naprosto souhlasím. Já si dám taky.
Běž.
Jsi Leonardův bratranec?
Řekněme, že naši otcové byli bratři, tak si to přeber, jak chceš.
Takže… bratranci?
Jaké milé překvapení.
Já jsem Pampinea, Leonardova manželka.
- Jsem moc… - Řeklas manželka?
Ano, Leonardo a já jsme se nedávno vzali.
Ne, tomu nevěřím.
Ale měl bys, protože je to rozhodně tak.
Leonardo se usadil.
Nečekal jsem, že se toho někdy dožiju.
To ten mor nás asi všechny podivně změnil.
Možná začal myslet na svůj odkaz?
Rozhodně.
A odkaz po sobě zanechá,
protože právě nosím jeho dítě.
No, tak gratuluju.
To je úžasná zpráva!
A kdo je tahle roztomilá bytost,
celá v černém, jako by truchlila za celý svět?
Na truchlení nemáme čas, lásko.
Jsem v černém, protože jsem hřešila.
No, abych byl upřímný, i já jsem spáchal pár hříchů.
Ustup zpátky, ty smyslná dívko.
Právě přišel z ulice.
Mohl nám sem přinést mor.
Ujišťuju vás, že jsme všichni zdraví a silní.
Jak ti můžeme věřit?
Dokázal by někdo s morem… tohle?
Hej!
- A kdo jste sakra vy ostatní? - Já jsem…
Já jsem velký Tindaro
z rodu markýze Peralta.
A kdo je ta milá dáma?
To je má snoubenka Filomena. Nevšímej si jí.
Schovám ji, jestli tě ruší.
Když už jsem ji jednou spatřil, chci se na ni dívat pořád.
Takže Filomena?
- Ano. - Ano.
Můj otec, Eduardo, byl také Leonardův bratranec.
Eduardo?
Takže jsi rodina.
No dobře, tak slibuju, že s tebou spát nebudu.
Sirisco!
Přines dobrý salám a to nejlepší pití.
Dnešní noc si musíme dlouho pamatovat.
Hostina!
Hostina je úžasný nápad! Nechápu, že mě to nenapadlo.
Ty jsi tak chytrý.
Sirisco!
Stratilio!
Ihned připravte hostinu!
Pojďte, přátelé!
Dokud se svět ještě točí, pojďte si užívat každou chvíli,
protože jak jsme viděli, možná už nám jich moc nezbývá.
Barde, hraj!
Přátelé, pojďte.
Misio!
Hej! Kde je víno?
Kde je víno, chlape?
Přestaň.
- Hlupáku! To je tvoje vina. - Ano.
- Ještě mi poděkuješ. - Proč zrovna Ruggiero?
Potřebujeme ho.
Tak se mi zdá, žes zapomněl, že naše živobytí visí na vlásku.
Zapomněl jsi, že naše živobytí visí na vlásku?
Ne. Já mám skvělou paměť.
Proboha, proč ti to tak trvá? Potřebuju ty cibule hned.
Pozor na pusu, kuchařko, nebo to Misia řekne Pampinei.
Jo. Máš štěstí, že ti vůbec pomáháme vařit.
Nějak necítím, že bych měla štěstí.
Ale máš.
Ježíši, ne.
Usekni nohy, potom hlavu, rozřízni břicho a máš popravu. Jasný?
- Barbarství. - Tos mě neviděla krájet okurku.
Nevím, jak bych tady bez tebe přežila.
Já taky ne.
Ty jsi ta nejnešikovnější a nejpopudlivější služka,
kterou jsem kdy poznala.
To je pravda.
Máš štěstí, že signora Filomena je tak shovívavá.
Jestli ještě někoho uslyším, jak jí říká Filomena,
schoulím se do klubíčka a budu se válet po zemi.
Cože? Co?
Chceš něco slyšet?
- Vždycky. - Vždycky.
Pojď se mnou. Pojď.
Já jdu… Hned se vrátím, promiň.
Dobře. Ne, to nevadí.
A já jsem král Sardinie a mám dlouhý ocas, na kterém sedávám.
Ne, sama jsi říkala, že neumím nic, co umí služebná.
Jsem a vždycky jsem byla
dáma.
Licisca je podvodnice.
- To nemůže být pravda. - Proč ne?
Protože služka, co se vydává za svou paní,
je zločin proti Bohu.
Ne.
To je špatné.
To je moc špatné!
Proč jsi mi to říkala?
Protože jsme kamarádky.
A potřebuji pomoc.
Pampinea už dokáže vycítit moji přirozenou nadřazenost.
S tvojí podporou přijme, kdo jsem,
a Liciscu pošleme po svých zpátky do Florencie.
Ne, to nemůžeš.
Paní je velmi křehká.
A je velmi nepředvídatelná.
A kromě toho ti to nikdy neuvěří.
A nejsi její kamarádka, jsi její služka.
Já nejsem ničí služka.
Jsem dáma a už jsem se rozhodla.
Licisco, prosím…
Jmenuju se… Filomena.
Takže Leonardo tam seděl na lavičce.
Byl ožralej už asi deset dní.
A ta ženská kojila svoje dítě.
Tak se Leonardo k tomu děcku naklonil a říká:
„Prcku, můžu si to taky zkusit?“
Ano, můj manžel
má úžasně provokativní smysl pro humor.
Jeden z jeho mnoha kladů.
Taková škoda, že tady nemohl být.
Opravdu škoda.
Jsi výborný vypravěč.
Řekni nám, kde se vaše skupinka setkala?
Potkával jsem je v každém bordelu.
Jo.
Udivilo nás, jakou má dědek výdrž.
No, co na to říct?
Miluju milování a dělám to často…
Jo!
…a moc dobře.
Jo, a barda jsme si najali.
Hudba v téhle těžké době povznáší na duchu.
Nechtějí mě pustit.
Připomeň mi, vzácný pane, jak tys poznal mého bratrance?
Já jsem vlastně taky bratranec. Ano, ze čtvrtého kolene matčiny strany.
Naše rodiny měly v Toskánsku po staletí sousední panství.
Mně to jméno znělo povědomě.
Ty jsi Panfilo z rodu Lungarnů.
Není divu, že se tady schováváš.
O tvojí rodině mluví celé město, co jste o všechno přišli
a zadlužili se u tolika vlivných lidí.
Vím, že spousta Florenťanů
by chtěla vidět hlavy Lungarnů na kůlech.
Ty myslíš ty Lungarny
s tvrdým G?
To je jiná rodina, my máme měkké G.
Ne, nemáte.
On lže.
Můj manžel je lhář, jestli jste to ještě nepochopili.
Fascinující.
Myslím, že máš dost, drahá.
Já myslím, že ne, drahý.
A podívejme.
Dej ochutnat všem.
Jestli je tohle Leonardovo domácí pivo, má nepřekonatelnou chuť.
A co ty, doktore?
Dáš si pivo?
Příteli, rád bych.
Ne… On si nic nedá.
Takhle nemůžeš zacházet s člověkem, který tě chránil před morovou nákazou.
Ten člověk mě taky otrávil.
Nedokážu si představit proč.
Dioneo, vrať se ihned do své komnaty.
Já myslím,
že tady zůstane.
Co myslíš ty, Lorenzo?
Doktor zůstane!
Já…
Tak dobře!
Užijte si to, až vás otráví.
Pojď, Filomeno, odcházíme.
Já asi taky zůstanu.
Jistěže ano.
Jsi přece z rodiny.
Co je to?
Devátý kruh pekla?
Ten je pro zrádce.
Něco mi je.
Nemůžu… Moje srdce.
Myslím, žes toho chlapa zlomil.
- Ale ne! - Doktore!
- Rozbrečí se. - Doktore!
Doktore, prosím.
- To je sranda! - Díky.
Na Leonarda!
A teď, pánové,
je to samozřejmě velká legrace,
ale žádám, abychom se v tomhle domě chovali zdvořile.
Jinak bychom byli pouhá zvířata.
Promiň, vikomtko.
Správně odsuzuješ naši zvířeckost.
Ale musím říct,
že Leonardo má neuvěřitelné štěstí,
že si našel takovou ctnostnou ženu,
když žil tak neuvěřitelně zhýralý život.
Jednou jsem s Leonardem strávil pár dní v Pise
a během tří nocí jsem ho viděl nebo slyšel obcovat s tuctem žen!
Většinou to byly kurvy a často ve skupině,
ale i tak je to na tak hnusnýho chlapa dost!
Pořád si pamatuju,
jak funěl, když to zkoušel po třináctý.
Ano, muži jsou v mládí tak divocí.
Ale ujišťuji tě,
že od té doby, co ho znám, je vzorem ctnosti.
Nepochybně. Je velmi věrný, vikomtko.
Ale nedivím se, že odjel nakupovat sklo, jakmile bylo vaše manželství završeno.
Víš, vikomtko,
Leonardo miloval macatý…
sklenice.
Promiňte, pánové.
Najednou se necítím dobře.
Omluvte mě.
Barde! Píseň, která rozptýlí tuhle náladu!
To byla jednou banda smělá,
co chytila barda z Civella.
Až lidé z vily ho osvobodili.
Můžu dělat cokoli, třeba pracovat na poli.
Prosím, pomozte mi.
Dobrá píseň.
Pomozte mi.
Neber si to tak, vikomtko.
Je to kretén, co se narodil ve stáji. Nezaslouží si být v tvé přítomnosti.
Tucet kurev? Z Pisy?
Vidělas někdy ženskou z Pisy?
Mají chlupaté ruce.
Nic z toho není pravda. Ten lump řekne pro zábavu cokoliv.
Ano, snažil se tě vynervovat.
Určitě se cítí zahanbený tvými ctnostmi.
- Opravdu? - Ano.
Je to vyděšený chlapec,
který musí děsit ostatní, aby se cítil jako muž.
Nenech se jím zastrašit. Nezapomeň, že ty jsi paní domu.
Děkuju ti, Licisco.
Nevím, co bych bez tebe dělala.
Vikomtko, mám něco, co bych s tebou ráda probrala, pokud…
Je to soukromá věc.
Misio?
Trochu soukromí, prosím.
Je mi tak oddaná, jako štěně svému pánovi.
Misio!
Mám jít… úplně pryč?
Pokračuj.
To je pěkné.
Jo.
To patřilo mé matce.
Pamatuješ si tu noc, kdy jsem sem přišla?
Mluvila jsem pravdu.
Než jsem přišla do vily Santy, nebyla jsem služebná.
Moje služka Licisca
na mě brutálně zaútočila a nechala mě v řece umřít.
Přežila jsem její útok, ale než jsem se sem dostala,
všechny vás očarovala, abyste uvěřili, že to ona je paní.
Já se tak bála zůstat venku sama, že jsem přistoupila na její hru.
Ale paní Filomena jsem já.
Jsem urozená dcera Eduarda z Florencie.
Tak tě žádám, jako přítelkyni
a urozenou ženu jako já,
abys mi pomohla zlomit Liciscino zlé kouzlo
a vrátit mi místo, které mi náleží.
Misio!
Pomoz mi!
Ach, Misio. Děťátku se něco nelíbí.
Ale ne. Něco ho muselo rozrušit.
No tak, padrono.
Tulipán a jabloňka
na louce klidně stály,
když náhle z keře moruše
vylétl vrabec malý.
Já…
Dáma teď potřebuje ticho.
Tulipán a jabloňka…
Ach, děkuji, Misio, už je mi zase dobře, můžeme se vrátit.
Pitomec…
Padrone Tindaro, jsi v pořádku?
Ty schody nejsou správně osvětlené.
Někdo sem musí hned připevnit svícen.
To znělo jako pád mostu.
Nekomentuj prosím můj těžký pád.
Už tak se cítím špatně.
Jsem vážně nemocný! Ihned mi připrav tonikum na závratě.
Tohle je kuchyně, ne lékárna.
Musíš něco mít.
Použij znalosti chudiny.
Jak chudáci připravují tonika?
Vymačkáme si česnek do kouzelné šťávy pro chudáky.
Jestli myslíš, že to pomůže, tak to zkusím.
A můžeš to ochutit?
Jednou jsem omylem snědl syrový česnek
a nelíbilo se mi to.
Mačkej!
Cítím, jak se o mě pokouší další mrákoty.
Když už nemáš doktora, měl bys hledat pomoc u své snoubenky.
Ta je z nich nejhorší.
Měla bys vidět, jak se mi smála a povzbuzovala ty chlapy.
Dal jsem jí svoje srdce, a ona ho pošlapala.
Je zlá jako vy všechny ženský.
Největší chyba, kterou Bůh udělal.
V den, kdy vás stvořil, proklel svět.
Bože můj, už zase se mi točí hlava.
Ach, milosrdný Pane,
proč mě musíš takhle mučit?
Proč jsi pro život v bolesti a ponížení vybral zrovna mě?
- To je tak nefér! - Proboha!
Tvůj život je nefér?
Tobě nikdy nic nechybělo, kromě něčí lásky,
protože trávit s tebou čas je stresující utrpení
a zároveň nuda.
Být v tvojí blízkosti je peklo, nedivím se, že tě Dioneo otrávil.
Nelíbí se mi tvoje řeči, prosím, nemluv.
Kdo ti dal právo určovat, kdo smí mluvit?
Mám spoustu vysokých titulů.
Jak se opovažuješ takhle mluvit?
Ihned se omluv!
Jinak co?
Co uděláš, co?
Tak je to.
Neuděláš nic.
Protože jsi jenom vystrašený,
ubohý chlapeček.
Myslíš, že ti ženy kazí výhled, když nedohlédneš dál než na špičku nosu?
Ty nejsi ani chlap.
Jsi zbabělec.
Jsi červ.
Měla bych všem udělat laskavost
a rozšlápnout tě jako mrňavého, zbabělého červa, protože nic jiného nejsi.
Hnusíš se mi.
Máš pravdu. Jsem červ.
Hnusný, mrňavý červ.
Ticho!
Pít!
Jsme v pořádku, vikomtko?
Jsme v pořádku.
Nevím, co chceš.
Dívejte se, přátelé.
- Co? - Přátelé.
Omlouvám se, paní bývá nevypočitatelná.
Nemusíš.
Chceš říct něco, co tě může potěšit?
Nalila jsem Licisce do poháru ocet.
- Přátelé. - Co?
Přátelé.
Blízko.
Miř na nosní dírku.
Vstávej!
- Pane velmoži! - Pořád jsem tady.
Jo!
Lidi, mám oznámení.
Tomu říkáš oznámení?
Jo!
Bruno!
Tak dobře, já…
Přátelé, já mám opravdu oznámení. Vážně vám chci něco říct.
Jo!
Rodina!
Já mám oznámení.
Nesnáším svého manžela!
- Jo! - Fuj!
Miluju tuhle vilu!
Jo!
Já mám oznámení.
Už je dost pozdě, ne?
Ano.
Jak rychle ve veselé společnosti ubíhá čas.
Možná bychom
už měli jít spát.
Já mám oznámení.
Ne!
Souhlasím s tím fešným doktorem.
Barde, saltarello!
Pojďte tancovat, dokud žijeme
a dokud mám tak uvolněné boky!
Hej!
A rychleji!
Rychleji!
Jo!
Pojďte pokračovat v oslavách jinam.
Sirisco,
do Leonardova salonku, hned teď.
Do salonku?
Vila nemá salonek.
Ano, vila nemá salonek.
Ale má salonek.
Pojďte, přátelé, pojďte.
- Pojďte. - Tudy.
Tudy.
Leonardo nechce, aby mu sem hosté chodili, ale…
když jsi to ty, Ruggiero,
uděláme výjimku.
Samozřejmě.
Á, nemravnosti.
Jo.
Ach, Leonardo.
Ten list je podle mě zbytečně velký.
Ale to víš sama nejlíp.
Co je tohle?
Ty to neznáš?
To je škoda.
Panfilo, dlužíš jí to.
Ne, myslím…
tohle.
Jo, tahle místnost?
No, tohle je perla vily Santy,
Leonardův salonek.
Říkalas, že jsi hříšnice, ne?
Jestli opravdu ráda hřešíš,
tady si toho můžeš užít do sytosti.
Dámy, pánové,
doplňte si poháry, je čas na hru.
- Hej! - Na jakou hru?
- Na passatellu. - Passatella!
Passatella!
Jenom trochu.
Snad budu v týmu s šéfem.
Počkej, prosím.
Vím, že si na mě myslíš.
Co.
Chtěl jsem říct, co si o mně myslíš.
Už týdny tě chci…
zkouším upozornit, že nemáš pravdu.
Že moje činy byly oprávněné.
Jsem opravdový gentleman.
A skvělý doktor.
Ale pravda je…
že jsem šarlatán.
Ale chci být lepší člověk.
Opravdu. Abych si tě zasloužil.
Slib mi, že až budeme oba v pekle,
najdeš si mě tam.
To musí být zábavné, že?
Asi jo.
Představ si mít takovou svobodu.
Žít bez studu
nebo strachu z hříchu.
Co nám brání?
Žít v hříchu?
Žít svobodně.
Muži si tak žijí. Klidně se mohou chovat jako zvířata.
To je klasika.
Já bych asi chtěla být zvířetem.
Já asi taky.
Jo.
Na svobodný život.
- Bavíš se? - Ne, nebavím se.
Žádám, abys ty hrubiány hned vyhodil.
To by bylo k našim hostům nezdvořilé.
Leonardo je sem přece pozval.
A mně přijdou zábavní.
I když trochu děsiví.
Je mi fuk, jací ti přijdou.
Paní domu ti dala příkaz.
Ty máš povinnost ho splnit.
Když jsi tak mocná, řekni jim sama.
Jak se opovažuješ?
Ty zbytečný,
neposlušný opičáku!
Tak zbytečný, ano?
Když jsi díky mně každou noc křičela, to jsem asi tak zbytečný nebyl.
Jo, to je pěkný.
Jo, ale doufám, že už jsi házel kostkou.
Někdo bude mít štěstí!
Ruggiero!
Dobře, tak takhle…
- Je všechno v pořádku? - Ne!
Všechno je špatný.
Už jí mám dost. Je čas říct Ruggierovi pravdu.
Přemýšlel jsem o tom.
Možná není tím řešením, které chceme.
Není pro naše účely trochu nezodpovědný?
Pampinea je šílená ženská.
Je šílená.
Dokud je ona u kormidla, jsme ztracení.
Ale ten ďábel a jeho čtyři jezdci sežerou naše zásoby za pár dní.
Zničí vilu jen tak pro legraci.
Nedá se nic dělat, ale Pampinea je menší zlo.
Ona ničí vilu. Ničí mě!
Chápu, že na tom máš osobní zájem,
ale obávám se, že ti zatemňuje už tak chabý úsudek.
Trvám na tom, abys nechal intriky na někom chytřejším a prozíravějším.
Já se o to postarám.
Máš pravdu, padrone.
Jsi chytřejší jak já.
Než já.
Bravo, Neifile.
Tak je to jasný.
Já jsem padrone, Neifile je sotto padrone. Budeme vám schvalovat pití.
Když ho schválíme, můžete pít.
Když vám ho zakážeme, musíme říct důvod.
Co je na tom zábavné?
Uvidíš. Pojď sem. Začneme s tebou.
Požádej o svolení se napít.
Smím se napít?
Nechám rozhodnutí na tvé zbožné ženě.
Jak jsem říkala, je to lhář.
Zaplatil někomu, aby mě oklamal,
že mě Bůh miluje.
Jaký manžel by tohle udělal?
Ale Bůh nás učí milovat hříšníky
a nenávidět hříchy.
Takže…
Pij, ubohý hříšníku.
Hříšníku!
Smím se napít?
Ne.
Pro koberec bude lepší, když se nenapiješ.
To teda jo.
Nevypadáš, že bys něco vydržel.
Zajímavý, tvoje sestra říká opak.
- Cos říkal o mojí sestře? - Že mi říká, že něco vydržím.
Užívá si moji výdrž a já tu její.
Ale ne.
Ten nos mám po mámě.
Tohle nechceš, brácho.
Do toho, taťko.
Uklidněte se.
Proboha!
Pomozte mi.
Je mrtvej.
Nebuďte smutní, přátelé.
Zemřel šťastný.
Hrál hudbu.
Měl to rychlejší a měl míň hnisu než při moru.
Vyváznul se štěstím!
Nemá to smysl.
Byla s nima nuda, a teď nás nesnášej.
- Nálada je zkažená. - Jo.
Neposlali jsme pro kurvy?
No jasně, poslali.
Už by tady každou chvíli měly být.
Ale jsou tady nové, tak nevím, jestli najdou dveře pro kurvy.
Dveře pro kurvy?
Dřív to býval tajný východ.
Teď se většinou používá, když se chceš dostat dovnitř.
Páni.
To stačí!
Ruggiero,
musíš odejít!
Promiň, co?
Konečně nějaká omluva.
Ale přišla pozdě.
Už nejsi v tomhle domě vítaný.
Musíš hned odejít.
Ale my nemáme v úmyslu odejít.
Mají přijít kurvy, nebuďme k nim nezdvořilí.
Vypadněte!
Není divu, že Leo nechce být doma.
Asi pochopil, jakou udělal chybu,
že si vzal takovou panovačnou, nabroušenou babiznu.
Ticho, ty pse!
Paní domu tě požádala, abys odešel, tak odejdeš.
Tak já jsem pes?
To je legrační, že to říká taková závislá čubka.
Ty starej smradlavej, vrásčitej burane.
Vypadni odsud a najdi si někoho jinýho, koho můžeš vyžírat.
Lorenzo,
tahle hubatá služka se mě dotkla.
Co s ní uděláme?
Dáme jí lekci.
Jo, to je ono. Měli bychom jí dát lekci.
Misio!
Ne! Pusť mě! Misio!
Pomoc! Pusť mě!
Ne!
Nedrž se zpátky, Lorenzo, dej jí pořádnou lekci.
- Pampineo! Pomoc! - Dej jí co proto.
Pusť ji! Je to dáma!
Pusť ji!
- Čubka se zbláznila. - Nejsem blázen.
Nejsem blázen!
Je to signora Filomena
z rodu Eduarda, Leonardova bratrance.
Je z tvojí rodiny.
Já jsem její služka Licisca.
Je to pravda, přísahám.
Cestovaly jsme spolu, ale stala se nehoda.
Já myslela, že je mrtvá.
A když jsem přišla sem,
vydávala jsem se za ni.
Ale byly to všechno lži.
Jsem jenom Licisca,
její služebná a pomocnice.
A…
ona je signora Filomena, tak se k ní tak musíte chovat.
To je zajímavá historka.
Ale celá pravdivá.
A teď mě pusť, ty dobytku!
Lorenzo,
pusť ji.
Pusť ji.
Jestli je to tak, tak je z rodiny.
Vy jste ale fascinující sebranka.
Lháři,
podvodníci,
traviči,
lichotníci.
Banda darebáků, co se skrývá v domě mého bratrance, když tu není.
A kde proboha ten chlap je?
Máš pravdu.
Leonardo nekupuje sklo.
Jel navštívit svoji nejmilejší umírající kurvu.
Ženu jménem…
Belfiore.
Jen co tě sem pozval, dověděl se, že onemocněla
a hned za ní odjel.
Sirisco mi všechno řekl a…
Lhali jsme, aby se to nedověděla jeho žena.
Jak vidíš, co otěhotněla, je poněkud emočně labilní.
Promiň, vikomtko.
Belfiore, říkáš?
Ta musí být nová.
Co s těma dvěma?
Vyhodíme je.
Jsou podvodnice, jak říkáš.
Není bezpečné s nimi sdílet střechu.
Já rozhodně souhlasím.
Svou zradou nás zesměšnily.
To je její vina.
Týdny jste nám lhaly, obě dvě.
Už vám nikdy nemůžeme věřit.
Ale jedna z nich je z rodiny.
I když nevím která.
Ušetřím vaše životy,
ale musíte hned odejít.
Jestli se ale vrátíte, budeme vás muset zabít.
Zmizte.
No tak.
Ven!
Ven.
Vypadněte.
- Vypadněte. - Ne.
- Slyšely jste, co říká?
Padejte!
No, jsem rád, že se to vyřešilo.
Ruggiero!
Neposlouchej Pampineu, ona lže.
A tady mám důkaz.
Nikdy si Leonarda nevzala, ani se s ním nesetkala.
Umřel na mor, než ostatní přijeli.
- Leonardo… - Ne.
Nenosí Leonardovo dítě.
Nemá na tuhle vilu vůbec žádný nárok.
Proto jsme tě sem pozvali.
Vila je tvoje. Jsi nejbližší příbuzný.
Tak si ji prosím vezmi a zbav nás její šílenosti.
Ty…
jsi usekl hlavu mému bratrancovi?
Ne, ona upadla.
Chtěl jsem přinést celé tělo, ale nešlo mi zvednout.
A během toho mu upadla hlava a…
Říkal jsem si, hlava je lehká, vezmu ji, tak…
Pryč z vily.
Co?
Boží holka může zůstat, jestli chce.
A doktor taky.
Zbytek vyhoďte.
A jestli neodejdou,
všechny je zabijte.
Je čas jít, šup.
Jdeme, Pampineo, běž.
Běž.
Ven!
Misio!
- Chrlil jsem jako drak. - Nemluv o tom, červe.
Ven!
Co to znamená? Přišli se dívat?
- Ticho a pojďte. - Co?
- Pojď. - Proč?
- Pohyb! - Ježíši!
- Pohyb! - Jdeme.
- Rychle. - Opatrně.
Musíme jít opatrně.
- Na louku! - Pomozte mi!
Pomozte mi, jsem vážně zraněný.
Co je to za lidi?
Výborně, kurvy jsou tady.
Haló!
Vy jste kurvy?
A jdete mým hlavním vchodem?
Jo.
Pojďte dál.
Pojďte se zahřát, holky.
Pojď, Boží holko!
Neifile, co to děláš?
Co?
A co teď?
Překlad titulků: Petr Bajer