Käännä.
Kauanko sitä pitää katsoa?
Mitä kauemmin, sen lujemmin lapseen imeytyy Leonardon hyveellisyys,
kyvykkyys, urheus ja komeus.
Saako räpytellä? -Tuskinpa se heikentää lopputulosta.
Helpottaa.
Sianlihan haju oksettaa. -Sianlihan haju oksettaa häntä.
Ole hyvä ja tuo puuroa rusinoiden ja kanelin kera.
Tulee heti. -Voin auttaa.
Rakkaudella sitten.
Mitä käy, jos odottava äiti katsoo jotakuta rumaa?
Silloin lapsesta tietenkin tulee ruma.
Paras siis pysyä kaukana signor Tindarosta.
Täällä yritetään lukea.
Ei vielä. -Anteeksi, rakkaani.
Seuraa silmiäni. -Pälyilet aika lailla.
Puhukaa hiljempaa.
Kaikki tietävät, että vauvalle kasvaa ensimmäisenä korvat.
Voinko poistua puutarhaan, jossa saa puhua vapaasti?
Yhdessäolo auttaa tekemään pienokaisesta toverillisen.
Voit aina palata Firenzeen.
Vainajat tuskin valittaisivat äänenkäytöstäsi.
Kierrä käsivartta niin, ettei teksti peity.
Toki. Taivutan kyynärpäät ympyröiksi.
Varakreivitär pyysi hiljaisuutta.
Se on vähäinen pyyntö.
Kyvyttömyytesi saa minut voimaan pahoin.
Nouda toonikumia häneltä, jolle emme enää puhu.
Päärynänmakuista. Tai hunajan. Mutta ei aprikoosia.
Ei sitten aprikoosia.
Päärynätoonikumia signorelle.
Odota.
Suo minulle tilaisuus selittää. -Sinun kaltaisillesi en suo tilaisuuksia.
Olen kovin yksin.
Älä puhu puoskarille. Tuo vain se lääke!
Sekin on ehkä myrkkyä.
Hei! Riittää jo.
Mitä asiaa?
Tulin vain tarkistamaan, tarvitsetteko te tai pieni poika tai tyttö mitään.
Poikani tarpeet eivät kuulu sinulle.
Kyllä ne kuuluvat. Leonardon lapsista jokainen olisi minulle kuin omani.
Etenkin tämä.
Eikä olisi. Ei teillä olisi mitään kytköstä.
Mene nyt muualle siitä kähisemästä. Olet mieheni edessä.
Sinunhan piti luopua surupuvusta.
Jätin sinisen tunikan esille. Siinä on helmikirjailua ja väriä.
Teen katumusharjoitusta. -Et tehnyt syntiä.
Olisin langennut himon syntiin, ellei Jumala olisi poistanut kiusausta.
Jatkatko raparperin syömistä? -Vain se voi hillitä himojani.
Olet ollut minulle liian lempeä. Ja minäkin itselleni.
Paitsi yhdelle kehoni alueelle,
joka vaatii yltyvää voimankäyttöä.
Voi luoja. -Älä lausu Hänen nimeään turhaan!
Raparperia.
Himo ei lähde raparperilla. Suosittelen yhdyntää miehesi kanssa.
Vaiti, käärme. En ole enää vallassasi.
Minäkö käärme?
Sain Panfilolta maksun pelastamisestasi.
Mitä?
Ei Jumala lähettänyt ketään. Miehesi sen teki.
Kuka onkaan käärme?
Mitä nyt? Tuliko joku?
Rosvojako?
Eivät rosvot ilmoittaisi tulostaan. Kehnoa strategiaa.
Elleivät he sitten ole lukeneet roomalaisista Pydnan taistelussa.
Silloin se olisi hyvä strategia.
Aliarvioimme vastustajamme!
Tervetuloa!
Kylläpä kesti. -Odotuksen arvoista.
Pampinea kohtaa pian voittajansa. Myös hiuskuontalossa.
Villa Santan vanhin ystävä. Tervetuloa.
Olette ilo silmilleni, padrone. Pelkäsin, että kirjeeni hukkui matkalla.
Ruggiero, tässä on Panfilo, jonka suku… -Pelkkä Panfilo vain.
Tervetuloa. Sirisco on ylistänyt sinua.
Hauska tavata. Tässä ovat toverini Bruno, Lorenzo, Stecchi -
ja bardi, jonka nimeä en muista.
Giovanni. -Missä se vanha pervo luuraa?
Leonardosta on ikävää kerrottavaa.
Hän ei ole täällä. -Anteeksi kuinka?
Venetsiassa lasiostoksilla. Kappelin remonttia varten.
Tyyli oli perua Pyhän Gregoriuksen ajoilta.
Hän siis kutsui minut kotiinsa mutta lähti ennen tuloani?
Niin.
Täytynee juoda varastot tyhjiksi, jotta se ryökäle ottaa opikseen.
Kyllä, kyllä.
Villa Santa!
Peremmälle.
Signore.
Tässä ovat Leonardon muut vieraat.
Ystävät, tässä on Ruggiero, Leonardon ensimmäinen serkku -
ja Villa Santan tuorein vieras.
Miksi kauniit, suudeltavat kasvonne ovat niin totiset?
Ruton kauhut ovat vetäneet kaikkien mielen maahan.
Vai mielen maahan? Olette elossa, nuoria, kauniita ja Villa Santassa.
Sitä sietää juhlia.
Sirisco, tarvitsemme juotavaa. -Toden totta. Minulle myös.
Menkää.
Olet siis Leonardon serkku?
No, isämme olivat veljeksiä. Siitä voi päätellä, mitä tahtoo.
Eli olette serkuksia. Miten ihana yllätys.
Olen Pampinea, Leonardon vaimo. -Vaimoko?
Avioiduimme vajaa kuukausi sitten.
En usko.
Syytä olisi, sillä se on totta.
Leonardo asettui aloilleen.
Sitä en olisi uskonut näkeväni.
Vitsaus on kai loitsinut meidän kaikkien mielet.
Kenties hän alkoi pohtia perintöään. -Kyllä vain.
Ja perinnölle onkin jatkaja, sillä kannan hänen lastaan.
Kas, onneksi olkoon. Kerrassaan loistava uutinen!
Kuka on tämä suloinen olento,
joka näyttää mustissaan surevan maailman kohtaloa?
Nyt ei ole aikaa surra, armaani. -Pukeudun mustiin syntieni tähden.
Myönnettäköön, että olen itsekin tehnyt toisinaan syntiä.
Peräänny, senkin himolintu.
Mies marssi juuri sisään. Hän saattoi tuoda ruton mukanaan.
Vakuutan, että olemme terveitä kuin pukit. -Miksi uskoisimme?
Pystyisikö ruttotautinen tähän?
Keitäs penteleitä te muut olette?
Olen… -Suuri Tindaro markiisi Peralton suvusta.
Entä kaunis neito?
Kihlattuni Filomena. Hän voi piiloutua seinävaatteen taakse, jos on tarpeen.
Nyt kun katseeni osui häneen, en tahdo kääntää sitä pois.
Filomenako nimesi oli? -Kyllä.
Isäni Eduardo oli myös Leonardon serkku.
Eduardo? Olet siis sukulaiseni.
Siispä lupaan, etten makaa kanssasi.
Sirisco! Tuo pöytään hyvää salamia ja parhaat viinakset.
Tänään on luvassa unohtumattomat pidot!
Aivan erinomainen ajatus. Olisinpa keksinyt sen itse. Olet fiksu mies.
Sirisco! Stratilia! Valmistelkaa pidot nyt heti!
Ystävät! Eläkäämme täysillä ja nauttikaamme joka hetkestä,
sillä ne voivat huveta tyhjiin milloin vain.
Bardi, soita.
Tulkaa!
Misia! -Missä viini on?
Lopeta.
Hölmö! Sinä junailit tämän. -Niin.
Ole hyvä vain. -Miksi juuri Ruggiero?
Häntä tarvitaan nyt.
Olet tainnut unohtaa, että pikku maalaishenkemme ovat vaarassa.
Unohditko, että pikku maalaishenkemme ovat vaarassa?
En. Minulla on hyvä muisti.
Mikä teillä kestää? Sipulit olisi pitänyt jo pilkkoa.
Hillitse kielesi, tai Misia kertoo sinusta Pampinealle.
Niin. On onnesi, että edes autamme ruoanlaitossa.
Ei se onnelta tunnu. -Sitä se on.
Ei hyvän tähden.
Jalat poikki, sitten pää. Ja nirri pois, kun vatsan viiltää.
Barbaarista. -Näkisitpä, kun pilkon kurkkua.
En olisi pärjännyt täällä ilman sinua. -Et niin.
Olet ylivoimaisesti lahjattomin ja äksyin tapaamani palvelija.
Todellakin. -Onneksesi Filomena on anteeksiantavainen.
Jos joku vielä sanoo häntä Filomenaksi,
imen pääni kaulasta sisään ja kierin möykkynä ympäriinsä.
Anteeksi mitä?
Haluatko kuulla oudon jutun? -Aina.
Tule mukaani. -Palaan kohta.
Ei tässä mitään.
Ja minä olen Sardinian kunkku ja käytän pitkää häntääni tuolina.
Sanoit itsekin, että en hallitse palvelijan hommia ensinkään.
Olen aina ollut ylhäinen nainen.
Licisca on huijari.
Eihän se voi pitää paikkaansa. -Miksei?
Palvelijan tekeytyminen emännäkseen olisi rikos Jumalaa vastaan.
Ei, ei… Tämä on paha juttu.
Todella paha. Miksi kerroit minulle?
Koska olemme ystäviä.
Ja tarvitsen apuasi.
Pampinea aistii luontaisen ylemmyyteni.
Tuellasi saamme hänet tunnustamaan asemani -
ja passitamme Liciscan takaisin Firenzeen.
Ei se käy päinsä. Rouva on herkässä tilassa ja arvaamaton.
Eikä hän edes uskoisi sinua.
Olet hänen palvelijansa, et ystävä.
En ole kenenkään palvelija. Olen aatelinen, ja päätökseni on tehty.
Licisca, ole kiltti. -Nimeni on Filomena.
Leonardo siis istuu siinä penkillä, päissään jo kymmenettä päivää.
Joku nainen imettää vauvaansa, ja Leonardo sanoo vauvalle:
"Kuule, saanko minäkin vähän?"
Aviomiehelläni on upean räävitön huumorintaju.
Muun muassa.
Harmi, ettei hän ole paikalla. -Niin on.
Olet mainio tarinaniskijä. Kerrohan, miten tapasit toverisi.
Nämä tyypit tulivat vastaan joka ilotalossa.
Jep. Äijän kestävyys teki vaikutuksen.
Minkäs teet. Rakastan rakastelua.
Harjoitan sitä usein ja erittäin hyvin.
Pestasimme bardin, sillä musiikki auttaa pitämään mielen iloisena.
En saa lähteä.
Mistä sinä taas tunnetkaan serkkuni, ystävä hyvä?
Oikeastaan olen myös serkku. Pikkuserkku äitini puolelta.
Sukutilamme ovat olleet naapureita Toscanassa jo satoja vuosia.
Ajattelinkin, että nimesi kuulosti tutulta.
Olet Panfilo Lungarnon suvusta.
Ilmankos piileskelet täällä.
Koko kaupunki puhuu teistä, sillä haaskasitte omaisuutenne -
ja olette velkaa monille mahtihenkilöille.
Moni firenzeläinen näkisi mieluusti Lungarnojen päät seipäännokassa.
Tarkoitatko Lungarnoja kovalla G:llä?
Se on eri suku kuin minun. -Eikä ole.
Hän valehtelee. Mieheni on valepukki, mikäli se on jollekulle vielä epäselvää.
Kiehtovaa. -Olet tainnut juoda jo tarpeeksi, kulta.
Minusta en, kulta.
Sillä lailla. Muista tarjota kaikille.
Leonardon sahti on maultaan aivan omaa luokkaansa.
Maistuisiko tohtorille sahti?
Maistuisi toki.
Ei, hän ei ota mitään.
Ei noin pidä kohdella miestä, joka ahkeroi pitääkseen ruton loitolla.
Hän myrkytti minut.
Minkähän ihmeen takia?
Dioneo, palaa heti huoneeseesi.
Hän voi jäädä tänne.
Mitä sanot, Lorenzo?
Tohtori jää tänne! -Tohtori jää tänne.
Hyvä on!
Hyvää myrkytystä sitten vain.
Filomena, nyt lähdetään.
Minäkin taidan jäädä tänne. -Tietysti. Olethan sentään sukua.
Onko tämä helvetin yhdeksäs piiri?
Sinne joutuvat petturit.
Jokin on vialla. En saa… Sydämeni.
Miespolo murtui täysin. -Tohtori!
Taitaa tulla itku! -Tohtori…
Tohtori on hyvä. -Hauska juttu.
Leonardolle. -Leonardolle!
Leonardolle.
Hyvät herrat.
Tämä on toki kamalan hauskaa,
mutta pyydän, että tässä talossa käyttäydyttäisiin sivistyneesti.
Ilman sivistystä olemme pelkkiä elukoita.
Pahoitteluni, varakreivitär. Elukkamaisuutemme on syytäkin tuomita.
Pakko sanoa, että Leonardo on tavattoman onnekas -
saatuaan noin hyveellisen naisen huolimatta turmeltuneesta elämästään.
Kerran vietin muutaman päivän Pisassa Leonardon kanssa.
Kolmen yön aikana näin -
tai pikemminkin kuulin hänen yhtyvän tusinaan naiseen!
Monet olivat huoria, ja kyse oli ryhmähommista,
mutta silti määrä on melkoinen sellaiselle rumilukselle.
Muistan, miten hän pinnisteli naama punaisena päästäkseen kolmeentoista.
Miehet ovat usein varsin hurjia nuoruudessaan.
Mutta minun tuntemani Leonardo on hyveellisyyden ruumillistuma.
Epäilemättä. Hän on hyvin lojaali.
En silti ihmettele, että hän lähti ostoksille -
täydellistettyään liittonne.
On nimittäin niin,
että Leonardo tykkää ostella huvikseen.
Pahoitteluni. Alkoi yhtäkkiä heikottaa.
Suokaa anteeksi.
Bardi! Laula tunnelma keveämmäksi.
Kas toverijoukkio kerran
Vei mukanaan bardi-paran
Mut kartanon väki Selvää heist' teki
Ja pelasti bardin Sai hänestä oivan rengin
Pyydän, auttakaa
Mainiota!
Auttakaa.
Älkää ottako itseenne.
Mokoma pusikkojen kasvatti ei ansaitse edes olla lähellänne.
Tusina huoraa, ja vieläpä Pisasta!
Pisalaisnaisten käsivarret ovat karvan peitossa.
Pötypuheita. Se sakaali suoltaa silkkaa pajunköyttä.
Niin, hän ärsytti tahallaan. Hyveellisyytenne pelottaa häntä.
Niinkö? -Kyllä vain.
Hän on pelokas pikkupoika,
joka yrittää miehistyä säikyttelemällä muita.
Pitäkää pintanne, sillä tämä kartano on teidän.
Kiitos, Licisca.
Mihin joutuisin ilman sinua?
Varakreivitär, tahtoisin keskustella kanssanne eräästä asiasta, jos…
Asia on yksityinen.
Misia.
Jätä meidät kahden.
Hän omistautuu minulle. Takertuu kuin merirokko laivaan.
Misia!
Pitääkö mennä tuonne asti?
Jatka toki.
Kaunis kampa. -Niin on.
Se kuului äidilleni.
Sinä iltana, kun saavuin tänne,
puhuin totta.
En ollut palvelija ennen kuin tulin Villa Santaan.
Palvelijattareni Licisca -
kävi kimppuuni ja jätti minut jokeen kuolemaan.
Selvisin hyökkäyksestä, mutta kun lopulta pääsin tänne,
hän oli noitunut teidät pitämään häntä säätyläisenä.
Ajatus jäämisestä yksin ulkomaailmaan sai minut suostumaan teeskentelyyn.
Mutta oikeasti minä olen Filomena,
aatelisherra Eduardon tytär Firenzestä.
Pyydän siis ystävyytemme ja yhtäläisen asemamme johdosta,
että autat särkemään Liciscan ilkeämielisen loitsun,
jotta saan paikkani takaisin.
Misia! Auta!
Misia, lapsi on tolaltaan.
Voi ei. Jokin on järkyttänyt poloista.
Ei hätää, padrona.
Tulppaani ja omenapuu
Rauhassa niityllä huojuu
Kun äkkiä alta mulperipuun
Käy pieni varpunen lentoon
Minä… -Rouva tarvitsee hiljaisuutta.
Tulppaani ja omenapuu…
Kiitos, vointini koheni jo. Olen valmis palaamaan.
Typerä…
Padrone, oletteko kunnossa?
Portaikko on kehnosti valaistu.
Sinne on asennettava lampetti. -Kuulosti sillan romahdukselta.
Pidättäydy kommentoimasta raskaanpuoleista alastuloani.
Oloni on jo muutenkin huono.
Olen sairas! Valmista heti toonikumia huimaukseeni.
Tämä on keittiö eikä apoteekki.
Kai sinä jotain voit tehdä. Käytä rahvastaitojasi.
Miten köyhä tekee toonikumia?
Puristamalla valkosipulia maagiseen rahvasmehuun.
Jos uskot sen auttavan, voin kokeilla.
Mutta mausta se jollain. Söin kerran vahingossa valkosipulin.
En pitänyt siitä.
Purista!
Uusi huimausaalto lähestyy jo.
Kenties voisitte lääkärinne sijaan hakea lohtua kihlatultanne.
Hän on pahin kaikista.
Nauroi vain ja yllytti niitä miehiä.
Hän sai sydämeni ja talloi sen palasiksi.
Hän on julma, kuten kaikki naiset. Jumalan hirvittävin erehdys.
Herra kirosi maailman luodessaan teidät.
Paratkoon, taas alkaa pyörryttää.
Oi armelias Herra!
Miksi kidutat minua näin?
Miksi langetit minulle elämän täynnä tuskaa ja nöyryytystä?
Kauhea vääryys. -Herran tähden!
Mikä vääryys?
Sinulta ei puutu mitään muuta kuin toisen ihmisen kiintymystä,
sillä seurasi on sekä hermoja raastavaa että kuolettavan tylsää.
Lähelläsi oleminen on helvettiä. Ilmankos Dioneo myrkytti sinut.
En halua, että puhut! Lopeta.
Millä oikeudella päätät, kuka puhuu?
Minulla on monta korkeaa oppiarvoa. Kuinka kehtaat puhua minulle noin?
Pyydä anteeksi!
Tai mitä?
Mitä aiot tehdä?
Niinpä.
Et tee mitään.
Koska olet pelkkä pelokas, säälittävä pikkupoika.
Syytät naisia näkymiesi pilaamisesta, vaikka et katso nenääsi pidemmälle.
Et ole edes mies.
Olet pelkuri.
Maan matonen.
Tekisin kaikille palveluksen, jos liiskaisin mokoman pelkurimadon.
Sinä iljetät minua.
Olet oikeassa. Olen mato.
Iljettävä pikku mato. -Hiljaa!
Juo!
Onko kaikki hyvin, varakreivitär?
Kaikki on hyvin.
Pahoittelen. Rouva on joskus oikukas. -Älä.
Kerron yhden asian, joka ehkä piristää.
Kaadoin Liciscan pikariin etikkaa.
Ystäville.
Lisää viiniä. -Tähtää sieraimeen.
Ylös!
Nouse ylös!
Magnifico! -Täällä ollaan!
Minulla on ilmoitusasia.
Tuoko muka ilmoitusasia?
Bruno!
Minulla on ihan oikea ilmoitusasia. Siis sanottavaa.
Sukua!
Minulla on ilmoitusasia.
Vihaan miestäni!
Mahtava kartano!
Minullakin on ilmoitusasia.
Alkaa olla jo varsin myöhä. -Kyllä.
Aika vierii vauhdilla iloisten maanmiesten seurassa.
Voisimme kenties vetäytyä yöpuulle.
Ilmoitusasia.
Ei.
Komea tohtori puhuu asiaa. Bardi, soita saltarello!
Tanssikaamme, kun vielä elämme ja kun lanteeni liikkuvat notkeasti.
Hei!
Nopeammin.
Nopeammin!
Hyvä!
Jatkakaamme ilonpitoa muualla.
Sirisco, lähdetään Leonardon salonkiin.
Minne? Ei täällä ole salonkia.
Ei olekaan.
Kyllä täällä on.
Tulkaa, ystävät.
Tännepäin.
Leonardo ei huoli tänne vieraita,
mutta Ruggieron kohdalla voimme tehdä poikkeuksen.
Tietysti.
Onpa tuhmaa.
Leonardo.
Viikunanlehden kokoa on ehkä liioiteltu. Sinähän sen tiedät.
Mikä tämä on?
Etkö tiedä?
Sepä sääli.
Panfilo, olet hänelle velkaa.
Tarkoitin -
tätä.
Tätä huonettako?
Tämä on Villa Santan helmi. Leonardon salonki.
Sanoit olevasi syntinen.
Jos synti todella kiinnostaa,
täällä sitä saa harjoittaa yllin kyllin.
Hyvät naiset ja herrat, täyttäkää maljanne.
Nyt pelataan.
Mitä peliä? -Passatellaa.
Passatella!
Vähän vain.
Haluan jätin joukkueeseen.
Odota hetki.
Ajattelet minua pahasti.
Minusta. Ajattelet minusta varmaan pahasti.
Viikkojen ajan olen halunnut… Yrittänyt kertoa, että olet väärässä.
Että tekoni oli oikeutettu -
ja että olen paitsi herrasmies myös loistava lääkäri.
Mutta totuus on,
että olen puoskari.
Haluan olla parempi ihminen, jotta ansaitsisin sinut.
Lupaa, että kun olemme molemmat Helvetissä, etsit minut käsiisi.
Näyttää mukavalta, vai mitä? -Niin kai.
Kuvittele tuollainen vapaus.
Elämää ilman häpeää tai synnin pelkoa.
Miksemme voisi?
Elää synnissäkö? -Elää vapaasti.
Miehetkin elävät. Käyttäytyvät kuin eläimet.
Klassista.
Tahtoisin kenties olla eläin.
Kenties minäkin.
Vapaalle elämälle.
Onko hauskaa? -Ei ole.
Häädä nuo moukat nyt heti.
Sellainen olisi töykeää. Leonardo sentään kutsui heidät.
Minusta he ovat hauskoja.
Pelottavalla tavalla.
Mielipiteelläsi ei ole väliä. Sait kartanonrouvalta käskyn.
Sinun on toteltava.
Häädä heidät itse, kaikkivoipa kun olet. -Ettäs kehtaat.
Senkin hyödytön, niskoitteleva apina!
Hyödytönkö?
Minusta oli kai hyötyä vain silloin, kun sain sinut voihkimaan joka yö.
Mainiota.
Täytyy heittää noppaa.
Jollekulle on luvassa kyytiä.
Ruggiero!
Onko kaikki kunnossa? -Ei. Kaikki on huonosti.
Ruggieron on aika kuulla totuus Pampineasta.
Kenties Ruggiero ei olekaan toivomamme ratkaisu.
Hän on ehkä liian holtiton.
Pampinea on mielenvikainen. Hänen johdollaan ajaudumme tuhoon.
Mutta Ruggiero-piru ratsumiehineen vie meidät perikatoon.
He polttaisivat kartanon huvikseen. Pampinea on nyt pienempi paha.
Pampinea tuhoaa kartanon ja minut.
Vahvat tuntemuksesi asian suhteen -
saattavat hämärtää jo valmiiksi rajallista ymmärrystäsi.
Ongelma on syytä jättää jonkun fiksumman ja tarkkanäköisemmän huoleksi.
Minä hoidan tämän.
Totta, padrone.
Olette minusta fiksumpi. -"Minua."
Bravo, Neifile!
Asia on siis selvä. Minä olen padrone, Neifile sotto-padrone.
Pyydätte meiltä juomalupaa.
Jos myönnämme sen, saatte juoda. Jos kiellämme, meidän pitää kertoa syy.
Mikä siinä on hauskaa? -Kohta näet. Aloitetaan sinusta.
Pyydä juomalupaa.
Saanko juoda?
Hurskas vaimosi päättäköön.
Hän on valepukki.
Hän pestasi miehen uskottelemaan, että Jumala rakastaa minua.
Millainen aviomies toimii niin?
Jumala kuitenkin opettaa rakastamaan syntistä -
ja vihaamaan syntiä.
Siispä -
juo, syntinen raukka.
Juo, syntinen raukka.
Syntinen, syntinen!
Saanko juoda?
Et. Maton kannalta on parempi, että et juo.
Todellakin.
Et ole vankinta sorttia.
Hassua. Siskosi on eri mieltä.
Mitä sanoit siskostani? -Hänestä olen vahva.
Hän nauttii vankasta varrestani. Ja minä hänen.
Voi ei.
Sain tämän nenän äidiltäni.
Tästä et halua saada. -Anna tulla, isukki.
Rauhoittukaa.
Auttakaa.
Hän on kuollut.
Älkää surko.
Hän kuoli onnellisena. Musisoiden.
Kyllä se aina hitaan ja märkivän ruttokuoleman päihittää!
Turha yrittää.
Nuo tylsimykset vihaavat meitä.
Tunnelma on pilalla. -Niin on.
Eikös me kutsuttu tänne huoria? -Totta, niin tehtiin.
He tulevat varmaan näillä hetkillä.
Ensikertalaisina he eivät tosin osaa tulla huoraovesta.
Siis mistä?
Ennen se oli salainen uloskäynti.
Nykyään sitä käytetään lähinnä sisääntuloihin.
Nyt riittää!
Ruggiero, häivy!
Anteeksi? -Vihdoinkin anteeksipyyntö.
Mutta liian myöhään. Et ole enää tervetullut tänne.
Poistukaa nyt heti.
Emme me ole lähdössä mihinkään. Se olisi töykeää huoria kohtaan.
Häipykää!
Ei ihme, että Leo lähti.
Hän varmaan tajusi, miten pahan virheen hän teki -
naidessaan tuollaisen haahkan.
Hiljaa, rakki!
Rouva pyysi teitä poistumaan, joten niin te teette.
Vai rakki?
Aika ironista, että tuollainen takertuva narttu sanoo niin.
Senkin löyhkäävä, ikäloppu kuvatus.
Häivy täältä jonnekin muualle loisimaan.
Lorenzo, nokkava palvelustyttö loukkasi tunteitani.
Miten asia hoidetaan?
Opettamalla tapoja. -Tosiaan. Opetetaan tytölle tapoja.
Misia!
Näpit irti minusta! Misia! Irti minusta!
Annakin kunnon opetus, Lorenzo.
Pampinea! Apua! -Opeta tapoja.
Päästä hänet! Hän on aatelinen!
Irti!
Narttu tuli hulluksi. -En ole hullu.
En ole hullu!
Hän on signora Filomena. Leonardon serkun Eduardon tytär.
Hän on sukulaisesi.
Olen palvelijatar Licisca.
Se on totuus.
Matkasimme yhdessä, mutta sattui onnettomuus.
Luulin hänen kuolleen.
Kun sitten saavuin tänne, käytin hänen nimeään.
Valheellisesti.
Olen pelkkä Licisca, hänen palvelijattarensa.
Hän on signora Filomena ja ansaitsee asemansa mukaisen kohtelun.
Melkoinen tarina. -Totta joka sana.
Laske minut alas, elukka!
Lorenzo, laske hänet alas.
Jos tarina on totta, hän on verisukulaiseni.
Tehän olettekin kiehtova kokoonpano.
Valehtelijoita, huijareita, myrkyttäjiä ja imartelijoita.
Konnajoukko, joka lymyää serkkuni kartanossa hänen poissaollessaan.
Mihin ihmeeseen hän on oikein kadonnut?
Leonardo ei tosiaan ole lasiostoksilla.
Vaan rakkaan venetsialaishuoransa kuolinvuoteen luona.
Naisen nimi on Belfiore.
Kutsuttuaan sinut tänne hän sai tiedon naisen sairaudesta ja lähti heti.
Sirisco kertoi minulle.
Valehtelimme, jotta tieto ei paljastuisi Leonardon vaimolle.
Raskaus on saanut hänen tunteensa ailahtelemaan.
Pahoitteluni, varakreivitär.
Vai että Belfiore. Lienee tuore tulokas.
Mitä teemme noille?
Karkotetaan.
He ovat huijareita. On riskialtista jakaa asumus tuuliviirien kanssa.
Olen samaa mieltä.
He pitivät meitä pilkkanaan. -Kaikki on tuon syytä.
Te kumpikin olette valehdelleet viikkokausia.
Luottamus on mennyttä.
Toinen heistä on sukulaiseni.
En tosin ole varma, kumpi.
Säästän henkenne.
Mutta teidän on lähdettävä heti.
Jos palaatte, meidän on tapettava teidät. Alkakaa mennä.
No niin.
Ulos.
Ulos. Häipykää.
Häipykää. -Eikö sana kuulu?
Ulos.
Onneksi asia on nyt hoidettu.
Ruggiero!
Pampinea on valehtelija. Ja tämä todistaa sen.
Hän ei ehtinyt koskaan edes tavata Leonardoa.
Leonardo kuoli ennen vieraiden tuloa.
Leonardo.
Lapsi hänen kohdussaan ei ole Leonardon. Kartano ei kuulu Pampinealle.
Siksi kutsuimme sinut. Perimysjärjestyksen mukaan kartano on sinun.
Ota siis kartano haltuusi ja vapauta meidät mielipuolen vallasta.
Sinä -
leikkasit serkkuni pään irti.
Se vain irtosi.
Yritin tuoda koko ruumiin, mutta se oli hyvin painava.
Pää irtosi kesken kaiken.
Totesin sen helpoksi kantaa, joten…
Häivy täältä.
Mitä?
Jumaltyttö saa jäädä, jos haluaa. Samoin lääkäri.
Muut häädetään.
Jos he haraavat vastaan, tappakaa joka ikinen.
Menoksi sitten.
Liikettä, Pampinea.
Ulos!
Misia!
Tulin kuin lohikäärme. -Tästä ei puhuta, mato.
Mitä nyt? Saimmeko yleisöä?
Ole hiljaa ja kävele. -Mitä? Miksi?
Liikettä! -Jestas.
Vauhtia nyt. -Pitää olla varovainen.
Niitylle! -Apua!
Olen loukkaantunut!
Keitä nuo ovat?
Hyvä. Huorat tulivat.
Hei!
Oletteko huoria? Kulkemassa kotini etuovesta?
Joo.
Sisään vain.
Pysykää lämpiminä.
Tule nyt, jumaltyttö.
Mitä oikein teet?
Mitä nyt tehdään?
Tekstitys: Heidi Mäki