DEKAMERON
Lapozz!
Meddig kell néznem?
Minél tovább nézi, annál mélyebbre ivódik a gyermekbe Leonardo erénye,
intelligenciája, bátorsága, jóképűsége.
Azért pisloghatok?
A pislogás nem rontja az eredményt.
Jó hír.
A disznó szagától hányingerem lesz.
A disznó szagától hányingere lesz.
Hoznál zabkását mazsolával és fahéjjal?
Azonnal.
Segíthetek.
És szeretettel készítsd!
Mi történik, ha az anya visszataszító férfira néz?
Nyilván a gyerek is visszataszító lesz.
Akkor jobb, ha távol marad signore Tindarótól.
Van, aki olvasni próbál.
Még nem végeztem.
Ne haragudj, szerelmem!
- Kövesd a tekintetem! - Próbálom, de cikázik.
Csendet kérünk!
Köztudott, hogy elsőként a baba füle nő ki.
Kifáradhatnék a kertbe, ahol szabadon és hangosan beszélhetek?
Együtt kell maradnunk, hogy bajtársiasságot tanuljon a baba.
Vagy szívesebben lennél Firenzében?
A holttestek biztosan nem intenének csendre.
Kérlek, úgy tartsd a könyvet, hogy nem takarod el!
Persze. Csak begörbítem a karom.
A viscontessa csendet kért.
Igazán nem nagy kérés.
Az inkompetenciádtól rosszul lettem.
Járulj ahhoz, akivel nem beszélünk, és kérj gyomorerősítőt!
Körteízűt.
Vagy mézeset, ha az nincs. Csak barackos ne legyen.
Kérlek, ne barackosat!
Körteízű gyomorerősítő Tindaro úrnak.
Filoména, várj!
- Adsz egy percet, hogy megmagyarázzam? - A te fajtádra annyi időm sincs.
Magányos vagyok.
Ne beszélj a sarlatánnal! Csak hozd a gyógyszerem!
Talán megint méreg.
Hé!
Elég volt.
Mit akarsz?
Csak rá akartam nézni önre és a kicsire,
hogy kell-e valami a kisfiúnak vagy kislánynak.
A kisfiam szükségleteihez semmi közöd.
Elnézést, de van.
Leonardo minden gyermekét apaként fogom szeretni,
de ezt főleg.
Ez egyáltalán nem igaz.
Semmilyen kapcsolat nem lesz köztetek.
Most kérlek, hordd el magad, és ne nyafogj többet!
Kitakarod a férjem.
Megbeszéltük, hogy elég a gyászruhából.
Elővettem a levendula tunikádat.
Gyöngyök vannak rajta, meg színek.
- Nem végeztem a bűnbánattal. - Ártatlan vagy.
De a vágy bűnébe estem volna,
ha Isten nem távolítja el az utamból a kísértést.
Még rebarbarázol?
A fűszer az egyetlen gyógyír folytonos vágyakozásomra.
Túl finom vagy velem,
és én is önmagammal,
a test egy területét kivéve,
ahol egyre nagyobb erőre van szükség.
- Istenem! - Ne vedd szádra a nevét!
Bocs.
Több rebarbara kell.
A rebarbara nem gyógyítja a vágyat.
Közösülést javaslok a férjével.
Hallgass, kígyó!
Már nincs hatalmad felettem.
Én vagyok a kígyó?
Tudja, hogy Panfilo fizetett, hogy megmentsem?
Mi?
Isten nem üzent semmit. A férje szervezte az egészet.
Akkor ki is a kígyó?
Mi volt ez? Jött valaki?
Banditák?
A banditák nem jelentenék be érkezésüket. Nem jó stratégia.
Kivéve persze, ha ismerik a rómaiak taktikáját a püdnai csatában.
Akkor jó taktika.
Lebecsültük ellenfeleinket!
Üdvözletem!
- Ideje volt. - Megérte várni.
Pampinea rémuralma véget ér.
És csodás a haja.
A Villa Santa legrégebbi barátja. Üdvözöllek!
Jó látni téged, padrone!
Jó látni. Már aggódtam, hogy elkerült a levelem.
Igen. Ruggiero, ő Leonardo egyik vendége.
- Ő Panfilo, a firenzei… - Csak Panfilo.
Üdvözöllek. Sirisco igen nagyra tart.
Örvendek. Ők a barátaim,
Bruno, Lorenzo, Stecchi, és a bárd, akinek nem jut eszembe a neve.
- Giovanni vagyok. - Hol a vén perverz?
Sajnálatos híreink vannak Leonardóról…
- Nincs itt. - Tessék?
Veneziába ment üvegért.
Átépíti a kápolnát.
Tiszta Gergely pápa a stílus, érted.
Szóval meghív az otthonába, de az érkezésem előtt távozik?
Igen.
Akkor meg kell leckéztetni azzal, hogy kiisszuk a borospincét.
Igen.
Villa Santa!
Kérlek, gyertek!
- Signore! - Signore!
Ők is Leonardo vendégei.
Emberek, bemutatom Ruggierót, Leonardo unokatestvérét,
a Villa Santa legújabb vendégét.
Ez a sok gyönyörű, csókolni való arc! Mi ez a morcosság?
A fekete halál végtelen rettenete miatt szomorkodunk.
Szomorkodtok?
Éltek, fiatalok, szépek vagytok, ráadásul a Villa Santában! Ünnepeljetek!
- Sirisco, szomjazunk. - Igenis.
Egyetértek. És én is kérek.
Menjen!
Leonardo kuzinja vagy?
Elárulom, hogy apáink testvérek voltak, vond le te a következtetést.
Tehát unokatestvérek?
- Micsoda örvendetes meglepetés! - Pampinea vagyok, Leonardo felesége.
- Örvendek a… - Feleséget mondtál?
Igen. Leonardo alig egy hónapja vett el.
Ezt nem hiszem el.
El kellene, mert határozottan igaz.
Leonardónak bekötötték a fejét.
Azt hittem, sose jön el ez a nap!
Gondolom, a ragály mindnyájunkra furcsa hatással van.
Talán az öröksége foglalkoztatta?
Igen. Határozottan.
És lesz is öröksége,
mert a gyermekét hordom a szívem alatt.
Gratulálok!
Ez hatalmas hír!
És ki ez a gyönyörűség,
aki feketébe öltözött, mintha az egész világot gyászolná?
Nincs időnk a gyászra, drágám.
A bűneim miatt hordok feketét.
Őszintén szólva én is elkövettem egy-két bűnt.
Lépj hátrébb, te vágyakozó madár!
Most jött be az utcáról. Még a fekete halált is hordozhatja.
Biztosítalak, mind egészségesek és erősek vagyunk.
Miért hinnénk el ezt?
Egy pestises ember képes lenne erre?
- Ti, többiek ki a fenék vagytok? - Misi…
A nagyságos Tindaro vagyok, Peralto marchese családjából.
És ki ez a drága hölgy?
Menyasszonyom, Filoména. Ne is figyelj rá.
Ha zavar, elbújhat a falvédő mögé.
Most, hogy szemem elé került, nem akarom, hogy valaha eltűnjön.
- Mi is a neved, Filoména? - Igen…
Igen. Apám, Eduardo is Leonardo unokatestvére volt.
Eduardo?
Rokonok vagyunk.
Ünnepélyesen megígérem, hogy nem fekszem le veled.
Sirisco!
Hozz a jó szalámiból, és a legjobb italokból!
Emlékezetes este lesz a mai.
Lakomázzunk!
Egy lakoma remek ötlet. Hihetetlen, hogy nem nekem jutott eszembe.
Olyan okos vagy!
Sirisco!
Stratilia!
Azonnal készítsetek lakomát!
Gyertek, barátaim!
Éljünk, amíg még forog a világ, élvezzünk ki minden pillanatot,
mert ahogy láttuk, lehet, hogy már csak kevés van hátra.
Bárd, zenélj!
Gyertek, barátaim!
- Misia! - Hé, hol késik a bor?
Hol a bor, öreg?
Hagyd abba!
- Te bolond! Te tetted ezt! - Igen.
- Előre is szívesen. - Muszáj volt Ruggierót?
Pont ő kell nekünk.
Úgy látom, elfelejtetted, hogy a kis parasztéletünket kockáztatod.
Elfelejtetted, hogy a kis parasztéletünket kockáztatod?
Nem. Kiváló a memóriám.
Hogy lehettek ilyen lassúak? Már kellene a hagyma.
Vigyázz a szádra, szakács, vagy Misia megmond Pampineának.
Igen. Szerencséd, hogy egyáltalán segítünk főzni.
Nem érzem magam túl szerencsésnek.
Pedig az vagy.
Jézusom, ne így!
Először a torzsát, aztán a fejét, aztán leszeded a héját.
- Barbárság. - Látnád, hogy vágok uborkát.
Nem tudom, hogy éltem volna túl nélküled.
Én sem.
Te vagy messze a legtehetségtelenebb
és leghisztisebb szolga, akivel valaha találkoztam.
Pontosan.
Szerencsés vagy, hogy Filoména úrnő megbocsátott.
Ha még egyszer meghallom, hogy őt nevezitek Filoménának,
behúzom a fejem a nyakamba, és körbegurulok, mint egy gömb.
Hogy mi?
Akarsz hallani valamit?
- Persze. - Persze.
- Kövess. - Utána visszajövök. Bocs.
Persze. Semmi gond.
Én meg Szardínia királya vagyok, és a hosszú farkamat használom széknek.
De hát te is megmondtad!
Nem értek semmihez, amihez egy szolgának kell.
Úrhölgy vagyok, és mindig is az voltam.
Licisca egy csaló.
- Nem lehet igaz, amit állítasz. - Miért nem?
Mert az, ha egy szolga az úrnőjének adja ki magát, egy…
Vétek Isten ellen.
Nem.
Nem, ez rossz.
- Ez borzasztó! - Mi…
Miért mondtad el ezt nekem? Mi okod volt rá?
- Miért tetted… - Mert barátok vagyunk.
És segítségre szorulok.
Pampinea kezdi érezni a természetes felsőbbrendűségemet.
A támogatásoddal elfogadtatjuk vele, hogy ki vagyok,
és térden csúszva küldjük vissza Liciscát Firenzébe.
Nem teheted ezt! Az úrnőm nagyon törékeny.
És nagyon kiszámíthatatlan.
És úgyse hinne neked.
Nem vagy a barátja, a szolgája vagy.
Nem vagyok senki szolgája.
Egy hölgy vagyok, és döntést hoztam.
Licisca, kérlek…
Filoménának hívnak.
Szóval Leonardo ott ült a padon.
Már vagy tíz napja folyamatosan részeg volt.
Egy nő szoptatni kezdte a babáját.
Erre Leonardo azt mondja a babának:
„Kölyök, beszállhatok egy körre?”.
Igen, a férjem humorérzéke csodálatosan provokatív.
Számos erényének egyike.
Nagy kár, hogy nem lehet most itt.
Bizony, kár.
Remek mesélő vagy.
Mondd, honnan ismered az útitársaidat?
Hát, mindegyik bordélyházban összefutottunk.
Bizony.
Lenyűgözött az öreg kitartása.
Mit mondhatnék?
Szeretek szeretkezni, ezért gyakran…
Igen!
…és kiválóan csinálom.
A bárdot meg felbéreltük.
A zene jókedvre derít ezekben a nehéz időkben.
Nem engednek el.
Emlékeztess, jó uram, honnan is ismered a kuzinom?
Szegről-végről én is rokon vagyok. Anyám oldaláról harmadunokatestvér.
A családjainknak Toszkánában évszázadok óta szomszédosak a birtokai.
Tudtam, hogy ismerős valahonnan a neved.
Panfilo vagy, Lungarno fia.
Nem csoda, hogy itt bujkálsz.
A családodon röhög az egész város, mióta mindent elveszítettek,
és annyi hatalmas ember felé van tartozásuk.
Sok firenzeit ismerek, aki örülne, ha Lungarnoék fejét lándzsán látnák.
A „Lungarnót”
kemény „G”-vel mondod?
Az másik család. Mi „H”-nak ejtjük.
Nem igaz.
Hazudik.
A férjem egy hazug, ha valaki még nem jött volna rá.
De érdekes!
Eleget ittál, drágám.
Szerintem még nem, drágám.
Ez az!
Hadd kóstolja meg mindenki!
Ha ez Leonardo házi söre, páratlan az íze.
Mit szólsz, doktor? Kérsz sört?
Barátom, nagyon jól esne.
Nem, ő nem kap semmit.
Nem lehet így bánni azzal, aki megvéd titeket a dögvésztől.
Megmérgezett ez az ember!
El se tudom képzelni, miért.
Dioneo, azonnal térj vissza a szobádba!
Szerintem itt marad.
Te mit szólsz, Lorenzo?
A doktor itt marad!
Én…
Legyen hát!
Egészségetekre! Igyátok a mérgét!
Gyere, Filoména! Távozunk.
- Én inkább itt maradok. - Hát persze.
Hiszen rokon vagy.
Mi ez? A pokol kilencedik köre?
Oda kerülnek az árulók.
Baj van.
Nem kapok…
- A szívem! - Összetörted a faszit.
- Jaj, ne! - Doktor!
- Mindjárt elbőgi magát! - Kérlek!
Doktor, kérlek!
- Nem vicces? - Kösz.
Leonardóra!
Urak,
természetesen mind borzasztó jól érezzük magunkat,
de ebben a házban kérlek benneteket, a civilizáció szabályai szerint éljünk.
Hisz anélkül csupán állatok vagyunk.
Elnézést, viscontessa.
Helyes, hogy elítéled állatiasságunkat.
De meg kell hagyni, Leonardo roppant szerencsés,
hogy ilyen erényes asszonyt talált a teljes züllöttségben leélt élete után.
Egyszer volt szerencsém Pisában tölteni néhány napot Leonardóval,
és három éjszaka alatt
hallottam vagy láttam, hogy egy tucat nővel hált!
A legtöbb szajha volt, és csoportban is csinálták,
de akkor is jó magas szám egy ilyen rusnya fickónak.
Máig előttem van, hogy elvörösödött, amikor a tizenharmadikkal próbálkozott.
Igen, ifjúkorukban igen vadak lehetnek a férfiak.
De biztosíthatlak, hogy mióta ismerem, az erény szobra.
Az nem kérdés. Nagyon lojális, viscontessa.
De nem csodálom, hogy amint elháltátok a nászéjszakát,
elment üveget venni.
Tudod, viscontessa,
a mi Leonardónk imádja…
az üveget.
Elnézést, uraim!
Hirtelen rosszullét tört rám.
Ha megbocsátotok.
Bárd! Dalolj, hogy oldd a feszültséget!
Volt egyszer egy nagy banda
Mi a civellói bárdot elkapta
Majd jött a villa Mit nem érint a lepra
És a bárdot ők megmenték Könyörgöm
Dolgozom a földeken
Kérlek, segítsetek!
Ez az!
Segítség!
Ne vegye a szívére, viscontessa!
Egy bokorban született kretén ez. Nem méltó a jelenlétére.
Egy tucat pisai szajha?
Láttál már pisai nőt? Tiszta szőr a karjuk!
Ebből semmi nem igaz. Ez a sakál mindenből tréfát űz.
Igen, csak fel akarta húzni.
Bizonyára megrémült az erényességétől.
- Tényleg? - Igen.
Csak egy ijedt kisfiú, aki félelmet kelt, hogy férfinak érezze magát.
Ne hagyja, hogy megfélemlítse! Ne feledje, ön a ház úrnője!
Köszönöm, Licisca.
Nem tudom, mihez kezdenék nélküled.
Viscontessa, valamiről szeretnék beszélni, ha…
Magánügy.
Misia?
Kérlek, hagyj magunkra!
Úgy ragaszkodik hozzám, mint kullancs a bőrhöz.
Misia!
Teljesen menjek ki?
Szóval?
De szép!
Igen.
Anyámé volt.
Emlékszik az éjszakára, amikor megérkeztem?
Igazat mondtam.
Nem voltam szolga, amíg a Villa Santába nem érkeztem.
A saját szolgálólányom, Licisca,
erőszakkal megtámadott, és egy folyóban hagyott meghalni.
Túléltem a támadását,
de mire ideértem,
mindnyájukat elbűvölte és meggyőzte, hogy ő a hölgy.
Annyira rettegtem attól, hogy még egy pillanatot kint töltsek,
hogy belementem a színjátékba.
De én vagyok Filoména úrnő.
A firenzei Eduardo nemesen született lánya vagyok.
Így barátodként és nemes nőként egyenrangúként kérlek,
hogy segíts megtörnöm Licisca gonosz bűbáját,
és visszatérnem jogos helyemre.
Misia!
Segítség!
Jaj, Misia! A gyerek nagyon rugdos.
Valami biztos feldühítette.
Minden rendben, padrona.
A tulipán és az almafa
Békésen állt a réten
Aztán szállott az eperfáról
Egy kis veréb az égen
Én…
Úrnőmnek csendre van szüksége.
A tulipán és az almafa
Köszönöm, Misia. Visszajött az erőm. Már vissza tudok menni.
Az ostoba…
Padrone Tindaro, jól van?
Nincs kivilágítva a lépcső. Azonnal tegyetek fel egy gyertyatartót!
- Hangos volt, mint egy hídomlás. - Kérlek, ne élcelődj zuhanásom súlyán!
Épp elég rosszul érzem magam.
Rosszul vagyok!
Azonnal készíts gyógyitalt a tériszonyomra!
- Ez egy konyha, nem patika. - Csak van itt valamid.
Használd a paraszttudásod!
A szegények mivel gyógyítanak?
Fokhagymából facsarunk paraszt-varázsitalt.
Ha szerinted segít, akkor kipróbálom.
De ízesítenéd valamivel?
Egyszer véletlenül megettem egy egész fokhagymát, és nem ízlett.
Facsard!
Érzem, hogy újra támad a szédülés.
Talán az orvosod hiányában fordulhatnál a jegyesedhez.
Ő a legrosszabb mind közül.
Ha láttad volna, hogy röhög, buzdítva azokat a férfiakat.
Neki adtam a szívem, és eltaposta. Pont olyan gonosz, mint ti, nők, mind.
Isten legutálatosabb hibája.
Átoknak szánta a fajtátokat.
Istenem, megint forog a szoba!
Kegyes Istenem,
miért kínzol így engem?
Miért engem választottál erre a fájdalommal és szégyennel teli életre?
- Minő igazságtalanság! - Istenem!
Igazságtalan az életed?
Sosem hiányzott semmi neked, csak egy ember szeretete, bárkié,
mivel veled lenni egyszerre fárasztóan idegőrlő és unalmas.
Pokoli dolog a közelséged. Nem csoda, hogy Dioneo megmérgezett.
Nem tetszik, hogy beszélsz. Hagyd abba!
Megszabnád, ki beszélhet? Ki hatalmaz fel rá?
Számos egyetemi diplomám van! Hogy mersz így beszélni hozzám?
Azonnal kérj bocsánatot!
Különben?
Mit csinálsz velem?
Pontosan.
Semmit.
Mert csak egy ijedt,
szánalmas kisfiú vagy.
Azt hiszed, a nőktől nem látsz tisztán, miközben csak az orrod hegyét nézed?
Még férfi se vagy.
Gyáva vagy.
Egy kukac.
Mindenkinek szívességet tennék, ha összenyomnálak,
ahogy a gyáva kis kukacokat szokás.
Undorodom tőled.
Igazad van. Egy kukac vagyok.
Egy undorító kis kukac.
Csendet!
Igyunk!
- Minden rendben köztünk, viscontessa? - Igen.
Nem tudom, mit akarsz.
Figyelem, barátaim!
- Mi? - Barátaim!
Sajnálom, a hölgy elég szeszélyes.
Hagyj!
Mondhatok valamit, amitől felvidulsz?
Ecetet tettem Licisca poharába.
- Barátaim! - Mi az?
Barátaim!
Majdnem.
Célozz az orrlyukára!
Kelj fel!
- Nagyuram! - Itt vagyok.
Emberek, bejelentenivalóm van.
Ezt nevezed bejelentésnek?
Bruno!
Rendben, nekem…
Barátaim, tényleg van bejelentenivalóm. Fontos mondandóm van.
Igen!
Ilyen a család!
Bejelentenivalóm van.
Gyűlölöm a férjem!
Imádom ezt a villát!
Igen!
Bejelentenivalóm van.
Későre jár, nemde?
Igen.
Jó társaságban csak úgy rohan az idő.
- Esetleg lepihenhetnénk mára. - Bejelentenivalóm van.
Nem!
A jóképű orvossal értek egyet.
Bárd, egy saltarellót!
Táncoljunk, amíg még élünk,
és amíg ilyen lazának érzem a csípőm!
Gyorsabban!
Igen!
Folytassuk máshol a bulit!
Sirisco, irány Leonardo szalonja!
- Szalon? Nincs szalon a villában. - Igen, nincs szalon a villában.
De még mennyire, hogy van!
Gyertek, barátaim!
- Gyertek! - Utat!
Erre!
Leonardo nem engedi ide a vendégeit,
de mivel rólad van szó, Ruggiero, most kivételt teszünk.
Természetesen.
Jaj, de pimasz!
Igen.
Jaj, Leonardo!
Úgy rémlik, kisebb fügefalevél is megtette volna.
De te ezt jobban tudod.
Ez meg mi?
Nem ismerős?
Igazán kár.
Panfilo, tartozol neki egy ilyennel.
Nem, úgy értem…
ez.
Ja, hogy a szoba?
Ez a Villa Santa ékköve, Leonardo szalonja.
Azt mondtad, bűnös vagy, nem?
Nos, ha van kedved bűnbe esni,
arra ez egy nagyon jó hely.
Hölgyeim, uraim, töltsétek újra kupáitokat!
Ideje játszani.
- Hé! - Milyen játékot?
- Passatellát. - Passatellát.
Passatella!
Csak egy kicsit.
Remélem, Ruggieróval leszek!
Kérlek, várj!
Tudom, hogy gondolsz rám.
Hogy mit.
Tudom, hogy mit gondolsz rólam.
És hetek óta akarom…
Próbálom elmondani, hogy tévedsz. Hogy indokolt volt, amit tettem.
Hogy igazi úriember vagyok, és zseniális orvos.
De az az igazság, hogy…
egy sarlatán vagyok.
De meg akarok javulni.
Őszintén. Hogy méltó legyek hozzád.
Ígérd meg, hogy mikor a pokolra jutunk,
megkeresel majd.
Jó mókának tűnik, nem?
Gondolom.
Képzeld el, hogy ilyen szabad vagy!
Hogy szégyen és a bűntől való félelem nélkül élsz.
Nekünk miért tilos?
Bűnben élni?
Szabadon élni.
A férfiaknak semmi bajuk, ha állatként viselkednek.
Klasszikus!
Talán szeretnék egy állat lenni.
Talán én is.
Igen.
A szabad életre!
- Jól mulat? - Nem.
Azonnal zavard el ezeket a barmokat!
Bocsásson meg, de udvariatlanság lenne.
Hisz Leonardo hívta meg őket.
És szórakoztató társaság…
a maguk ijesztő módján.
Nem érdekel, mit gondolsz.
A ház úrnője parancsot adott.
- A feladatod, hogy kövesd azt. - Ha olyan hatalmas, mondja meg nekik ön!
Hogy merészeled?
Te haszontalan, engedetlen majom!
Haszontalan vagyok?
Gondolom, jobb hasznomat vette,
amikor minden éjjel mennybe repítettem.
Oké. Ez jó.
Igen, de remélem, te dobtad a kockát.
Valakinek jó estéje lesz!
Ruggiero!
Oké, elmondom, mi…
- Minden rendben? - Nem.
Semmi nincs rendben.
Elegem van belőle. Elmondom Ruggierónak az igazat.
Átgondoltam a témát.
Talán mégsem ő lesz a megoldás.
Kicsit vad a céljainkra, nem?
Pampinea megőrült. Egy bolond.
Amíg ő kormányozza a hajót, nekünk végünk.
De az az ördög és a négy lovasa napok alatt feléli minden tartalékunkat.
Poénból leégetnék a villát.
Kellemetlen, de Pampinea a kisebbik rossz.
Ő pusztítja el a villát. Elpusztít engem.
Attól tartok, a személyes érzéseid
elködösítik amúgy is korlátolt elmédet.
A machinációt muszáj okosabb és tisztábban látó emberre hagynod.
Megoldom én.
Igaza van, padrone.
Ön okosabb tőlem.
Nálam.
Bravó, Neifile!
Akkor ezt eldöntöttük. Én leszek a padrone. Neifile a helyettes.
Mi adunk engedélyt az ivásra.
Ha beleegyezünk, ihattok.
Ha nem, azt meg kell indokolnunk.
És mi ebben a játék?
Majd meglátod. Gyere! Kezdjük veled!
Kérj engedélyt ivásra.
Ihatok?
Azt az istenfélő feleséged dönti el.
Már mondtam, hogy egy hazug.
Fizetett, hogy átverjen, és elhitesse velem, hogy szeret Isten.
Miféle férj képes ilyesmire?
De Isten azt mondja, hogy szeressük a bűnöst,
és gyűlöljük a bűnt.
Szóval…
igyál, szegény bűnös!
Igyál, szegény bűnös!
Bűnös!
Ihatok, padrone?
Nem. A szőnyeg szempontjából jobb, ha nem iszol.
Egyetértek.
Nem te vagy az erő megtestesítője.
Ez vicces, a nővéred nem ezt mondta.
- Mit mondtál a nővéremről? - Szerinte jó erőben vagyok.
Élvezi az erőmet, és én az övét.
Jaj, ne!
Anyámtól kaptam az orrom.
- Kevés vagy te ehhez, tesó! - Gyerünk, apuci!
Nyugalom!
Istenem!
Segítség!
Meghalt.
Ne búsuljatok, barátaim!
Boldogan halt meg,
zenélés közben.
Sokkal gyorsabb halál a pestisnél, kevesebb keléssel.
Szerencsés megmenekülés volt ez!
Semmi haszna.
Unalmasak, és meg is gyűlöltek minket.
- A hangulatnak annyi. - Igen.
Nem hívattunk kurvákat?
Most, hogy mondod, de.
Bármelyik percben itt lehetnek.
Bár még nem jártak a villában, ezért nem ismerik a szajhajtót.
A „szajhajtót”?
Titkos vészkijárat volt.
De manapság inkább behatolásra szolgál.
Elegem van!
Ruggiero, távozzatok!
Pardon?
Végre egy bocsánatkérés!
De túl későn jött.
Már nem látunk szívesen a házban.
Azonnal távozzatok!
De mi nem szeretnénk elmenni innen.
Jönnek a szajhák. Udvariatlanság lenne.
Tűnés!
Nem csoda, hogy Leo távol marad.
Valószínűleg rájött, hogy mekkora hiba volt elvenni
egy akaratos, karót nyelt szipirtyót.
Csendet, maga véreb!
A ház úrnője távozásra kérte, és maga távozni fog.
Na, hogy véreb volnék?
Ironikus, hogy egy levakarhatatlan kis szuka mondja ezt.
Te bűzlő, öreg, ráncos barom!
Távozz ebből a házból, és keress mást, akin élősködhetsz!
Lorenzo, ez a nagyszájú szolgálólány megbántotta az érzéseimet.
Mit tegyünk vele?
- Tanítsuk jó modorra! - Igazad van. Tanítsuk jó modorra!
Misia!
Ne! Eressz el! Misia!
Segítség! Eressz el!
Ne!
Ne fogd vissza magad, Lorenzo! Tanítsd jó modorra!
- Pampinea! Segíts! - Tanítsd jó modorra!
Engedjék el! Ő egy hölgy!
Engedjék el!
- Jaj, megőrült a szuka! - Nem vagyok őrült.
Nem vagyok őrült.
Ő signora Filoména,
Eduardo lánya, Leonardo unokatestvére.
A rokonotok.
Én vagyok a szolgálója, Licisca.
Ez az igazság, esküszöm.
Együtt utaztunk, de baleset történt.
Halottnak hittem.
Aztán amikor ideértem, én…
elloptam a nevét.
De hazugság az egész.
Csak Licisca vagyok,
a szolgálólánya és udvarhölgye.
Ő pedig signora Filoména, és ekképp kell bánnotok vele.
Szép kis történet.
Minden szava igaz.
Most tegyél le, te állat!
Lorenzo, tedd le!
Tedd le.
Ha igaz, amit mondanak, ő a vérem.
Micsoda izgalmas kis csoport ez itt!
Hazugok, imposztorok, méregkeverők, hízelgők.
Gonosztevők, akik a kuzinom távollétében elfoglalták a házát.
És hova a jó életbe tűnt a ház ura?
Igazad van. Leonardo nem üveget vásárol.
Kedvenc velencei szajhájának halálos ágyához indult.
Akit úgy hívnak, hogy…
Belfiore.
Meghívott, de a fülébe jutott, hogy a nő beteg, és azonnal hozzá indult.
Sirisco mindent elmondott, és…
Azért hazudtunk, hogy titokban tartsuk a felesége előtt.
Láthatod, milyen érzelmes lett, mióta teherbe esett.
Sajnálom, viscontessa.
Belfiorét mondtál?
Új lehet.
Mi legyen ezekkel?
Száműzetés.
Imposztorok, ahogy mondtad, veszélyes egy fedél alatt lenni velük.
Teljesen egyetértek.
- Árulásuk gúnyt űzött belőlünk. - Az ő hibája az egész.
Mindketten hetekig hazudoztatok nekünk.
Többé nem bízunk meg bennetek.
Nos, az egyikük a rokonom…
bár már nem tudom, melyikük.
Megkímélem az életeteket,
de azonnal távoznotok kell.
Ha visszatértek, nem lesz más választásom, mint hogy megöljelek.
Indulás!
Gyerünk!
Kifelé!
Ki! Kifelé!
- Kifelé! - Nem.
- Hallottátok az urat.
Tűnés.
Örülök, hogy ezt elrendeztük.
Ruggiero!
Ne hallgass Pampineára! Hazudik. Itt van nálam a bizonyíték.
Nem ment hozzá Leonardóhoz. Soha nem is találkoztak.
Belehalt a pestisbe, mielőtt bárki ideért.
- Leonardo… - Ne!
Nem Leonardo gyermekét hordja a szíve alatt. Nincs joga a villára.
Ezért hívtunk ide téged.
A villa a tiéd. Te következel az öröklési sorban.
Így könyörgöm, kérd a jussod, és szabadíts meg őrültségétől!
Te…
levágtad az unokatestvérem fejét?
Nem, leesett.
Az egész testet akartam hozni, de nehéz volt megemelni.
És közben leesett a feje, és…
Gondoltam, öröm az ürömben. Könnyen szállítható.
Tűnés a villából!
Mi?
A szentfazék maradhat, ha akar.
A doktor is.
A többi tűnjön el.
És ha nem távoznak,
öljétek meg őket.
Ideje indulni, pá-pá.
Gyerünk, mozgás! Pampinea, mozgás!
Mozgás!
Kifelé!
Misia!
- Durván elmentem. - Hallgass erről, kukac!
Kifelé!
Mit jelentsen ez? Nézni akarják?
- Csend, gyertek! - Mi?
- Gyertek! - Miért?
- Mozgás! - Jézusom!
- Mozgás! - Gyerünk!
- Gyorsan! - Óvatosan!
Óvatosnak kell lennünk.
- A rétre! - Segítség!
Segítség, megsérültem!
Ezek meg kik?
Jaj, de jó! Megjöttek a szajhák.
Sziasztok!
Szajhák vagytok?
És a főkapumon mentek be?
Igen.
Gyertek, befelé!
Meg ne fázzatok, drágáim!
Gyere, szentfazék!
Neifile, mit művelsz?
Most mi lesz?
A feliratot fordította: Kalmár Dávid