Bla.
Hvor lenge må jeg se på det?
Jo lenger du ser, jo mer blir barnet gjennomsyret av Leonardos dyd,
glans, tapperhet og kjekkhet.
Men kan jeg blunke?
Jeg er sikker på at blunkingen ikke påvirker utfallet.
Lettelse.
Lukten av svin får meg til å spy.
Lukten av svin får henne til å spy.
Kan du hente litt grøt med rosiner og litt kanel, takk?
Med en gang.
Jeg kan hjelpe.
Og lag den med kjærlighet.
Hva skjer hvis moren ser på noen som ikke er attraktiv?
Vel, barnet vil jo selvsagt ikke bli attraktivt.
Hold deg unna signore Tindaro, da.
Noen her prøver å lese.
Jeg var ikke ferdig.
Beklager, min elskede.
-Følg øynene mine. -Jeg prøver, men de hopper mye.
Innestemmer, takk.
Alle vet at babyens ører er det første som formes.
Kan jeg få gå ut i hagen
og snakke fritt og høyt, som jeg er vant til?
Vi burde være sammen for å oppmuntre til kameratskap hos babyen.
Eller vil du være i Firenze?
Likene vil nok ikke be deg justere volumet ditt.
Bøy armen rundt boken så du ikke blokkerer siden.
Klart. Jeg gjør bare albuene mine om til sirkler.
Visegrevinnen har bedt om stillhet.
Det er lite å be om.
Din inkompetanse har vekket kvalmen min.
Gå til den vi ikke lenger snakker med og få en mage-mikstur.
Med pæresmak.
Honning, hvis han ikke har det. Bare ikke aprikos.
Ikke aprikos, takk.
Mikstur med pæresmak til signore Tindaro.
Filomena, vent.
Gi meg et øyeblikk til å forklare?
For en som deg, har jeg ingen øyeblikk å gi.
Mitt eksil er ensomt.
Ikke snakk med kvakksalveren. Bare gi meg medisinen!
Det kan være mer gift.
Hei!
Det holder.
Hva vil du?
Kom bare for å se til deg og den lille,
og se om du eller han eller hun trengte noe.
Det han trenger, er ikke din sak.
Tilgi meg, men det er min sak.
Leonardos barn vil være som mine barn,
særlig det der.
Det er slett ikke sant.
Det ville ikke vært noe slektskap.
Gå vekk, og stopp med de ru ouverturene. Du står i veien for mannen min.
Jeg trodde vi sa ingen flere sørgeklær. Jeg la frem lavendel-tunikaen til deg.
Det er perler og farge.
-Straffen min er ikke ferdig. -Du begikk ingen synd.
Men jeg ville begått begjærets synd
om Gud ikke hadde fjernet fristelsen fra min vei.
Mer rabarbra?
Urten er den eneste middelet mot min nådeløse lyst.
Du har vært altfor snill mot meg,
og jeg med meg selv,
unntatt på ett område av kroppen,
som krever økende kraft.
-Herregud. -Ikke misbruk hans navn!
Beklager.
Mer rabarbra.
Rabarbra kurerer ikke begjær. Jeg anbefaler samleie med mannen din.
Stille, slange.
Du har ikke lenger makt over meg.
Er jeg slangen?
Du vet at Panfilo betalte meg for å redde deg?
Hva?
Det var ingen beskjed fra Gud. Mannen din ordnet alt.
Hvem er slangen nå?
Hva var det? Er det noen her?
Banditter?
De ville ikke kunngjort sin ankomst. Ville ikke vært særlig strategisk.
Med mindre de har studert romernes tilnærming i slaget ved Pydna.
Da ville det vært strategisk.
Vi har undervurdert motstanderne!
Velkommen!
-Han tok seg god tid. -Han er verdt å vente på.
Pampineas styre er snart over.
Og han har utrolig hår.
Villa Santas eldste venn. Velkommen.
Du er et kjærkomment syn, herre.
Et velkomment syn. Jeg fryktet du ikke fikk brevet.
Ja. Ruggiero, dette er en av Leonardos ærede gjester.
-Dette er Panfilo av huset… -Bare Panfilo.
Velkommen. Sirisco her snakker veldig godt om deg.
Fint å møte deg. Her er vennene mine,
Bruno, Lorenzo, Stecchi og skalden, som jeg ikke husker navnet på.
-Giovanni. -Så hvor er den gamle pervoen?
Vi har dårlige nyheter om Leonardo…
-Han er ikke her. -Hva behager?
Kjøper glass i Venezia.
Han renoverte kapellet.
Det var veldig pave Gregor der inne, vet du.
Så jeg er invitert hjem til ham, men han drar før jeg kommer?
Ja.
Vi får vel drikke alt han har for å lære ham en lekse, den kjeltringen.
Ja.
Villa Santa!
Kom, vær så god.
-Signore. -Signore.
Dette er Leonardos andre gjester.
Alle sammen, dette er Ruggiero. fetteren til Leonardo,
og den nyeste gjesten på Villa Santa.
Alle disse vakre, kyssbare ansiktene. Hvorfor så dystre?
Pestens uendelige redsel har gjort alle litt nedfor.
Nedfor? Dere er i live, unge og vakre, og dere er i Villa Santa!
Dere burde feire.
-Sirisco, vi må ha en drink. -Ja.
Helt enig. Og jeg også.
Gå.
Er du Leonardos fetter?
La oss bare si at våre fedre var brødre,
tolk det som du vil.
Så fettere?
For en herlig overraskelse.
Jeg er Pampinea, Leonardos kone.
-Det er en ær… -Sa du "kone"?
Ja. Leonardo og jeg giftet oss for under en måned siden.
Det tror jeg ikke på.
Det bør du, for det er definitivt sant.
Leonardo har slått seg til ro.
Det hadde jeg aldri trodd.
Pesten har vel forhekset oss alle på forunderlig vis.
-Den kan ha fått ham til å tenke på arven. -Absolutt.
Og en arv får han,
siden jeg bærer barnet hans.
Vel, gratulerer.
Det er spektakulære nyheter!
Og hvem er denne vakre tingen
kledt i svart som om hun sørger over verden?
-Vi har ikke tid til å sørge, kjære. -Jeg går i svart fordi jeg er en synder.
Jeg har begått en synd eller to selv, for å være helt ærlig.
Tilbake, din kåte fugl.
Han kom nettopp inn fra gata.
Han kan ha tatt med pesten.
Jeg lover deg at vi alle er ganske friske og robuste.
Hvorfor skal vi stole på deg?
Kan noen med pesten gjøre dette?
Hei!
-Hvem faen er resten av dere? -Jeg er Mis…
Jeg er den store Tindaro av huset Marchese Peralto.
Og hvem er den vakre damen?
Min forlovede, Filomena. Ikke bry deg om henne.
Plager hun deg, går hun bak veggteppet.
Nå som jeg har hvilt øynene på henne, vil jeg aldri slutte.
Filomena, hva?
-Ja… -Ja.
Min far, Eduardo, var også en fetter av Leonardo.
Eduardo?
Så du er familie.
Vel, jeg lover herved å ikke ligge med deg.
Sirisco!
Åpne den gode salamien og dine fineste spritflasker.
I kveld blir en minneverdig kveld.
-Ja! -Et festmåltid!
Et festmåltid er en fabelaktig idé. Tenk at jeg ikke tenkte på det.
Du er så smart.
Sirisco!
Stratilia!
Lag et festmåltid til gjestene nå!
Kom, venner! La oss leve mens verden går rundt,
la oss nyte hvert øyeblikk,
for som vi har sett, kan det være få av dem igjen.
Spill, skald!
Kom, venner.
-Misia! -Hei! Hvor er vinen?
Hvor er vinen, gamle mann?
Slutt.
-Idiot! Du gjorde dette. -Ja.
-Vær så god på forhånd. -Ruggiero, av alle?
Han er det vi trenger.
Jeg begynner å tro du har glemt at våre små arbeiderliv står på spill.
Har du glemt at våre små arbeiderliv står på spill?
Nei, jeg har god hukommelse.
Herregud, hva tar så lang tid? Disse løkene må skjæres opp nå.
Pass tonen, kokk, ellers vil Misia snakke med Pampinea om deg.
Ja. Flaks for deg at vi hjelper deg med matlagingen.
Jeg føler meg ikke så heldig.
Vel, det er du.
Herregud, nei.
Bunn og topp, skjær så magen til den gir opp.
-Barbarisk. -Skulle sett meg kutte agurk.
Vet ikke hvordan jeg skulle overlevd her uten deg.
Ikke jeg heller.
Du er lett den mest talentløse
og hissigste tjenestepiken jeg har støtt på.
Det stemmer.
Flaks for deg at signora Filomena er så barmhjertig.
Hvis jeg hører én person til kalle henne Filomena,
suger jeg hodet ned i halsen og ruller rundt som en ball.
Unnskyld? Hva?
Vil du høre noe rart?
-Alltid. -Alltid.
-Følg meg. Kom igjen. -Jeg kommer tilbake. Beklager.
Det går bra. Nei, det går fint.
Og jeg er kongen av Sardinia og har en lang hale jeg bruker som stol.
Nei, du sa det selv. Jeg har ingen evner til en tjener.
Jeg er og har alltid vært en lady.
Licisca er en bedrager.
-Det du sier kan ikke være sant. -Hvorfor ikke?
Fordi at en tjener later som hun er sjefen sin, er en…
En forbrytelse mot Gud.
Nei.
Nei, dette er ille.
-Dette er veldig ille! -Hv…
Hvorfor sa du dette? Hvorfor si sånt?
-Hvorfor… -Fordi vi er venner.
Og jeg trenger din hjelp.
Pampinea kan allerede føle min naturlige overlegenhet.
Med din hjelp, får vi henne til å akseptere den jeg er,
så sender vi Licisca krypende tilbake til Firenze.
Nei, det kan du ikke. Fruen er veldig skjør.
Og veldig uforutsigbar.
Og dessuten vil hun aldri tro deg.
Og du er ikke vennen hennes, du er tjeneren hennes.
Jeg er ingens tjener.
Jeg er en dame, og jeg har bestemt meg.
-Licisca, vær så snill… -Jeg heter Filomena.
Så Leonardo, han satt der på benken, sant?
Han hadde vært full i ti dager eller så.
Og en kvinne ammet babyen sin.
Da snudde Leonardo seg til babyen og sa:
"Hei, småen, kan jeg få prøve?"
Ja, mannen min har en fantastisk og provoserende humor.
En av hans mange gaver.
Det er så synd at han ikke kunne være her.
Virkelig synd.
Du er litt av en historieforteller. Hvor møttes den lille gruppen din?
Jeg traff dem på alle bordellene jeg dro til.
Ja.
Vi ble imponert over gamlingens utholdenhet.
Vel, hva kan jeg si?
Jeg elsker elskov, og jeg gjør det ofte…
Ja!
…og veldig bra.
Ja, og skalden ansatte vi.
Musikk holder humøret oppe i disse vanskelige tider.
De lar meg ikke dra.
Hvordan, kjære sir, var det du kjente fetteren min?
Teknisk sett er jeg også en fetter. Tre generasjoner opp på mors side.
Våre familier har eid naboeiendommer i Toscana i århundrer.
Jeg syntes navnet hørtes kjent ut.
Du er Panfilo av huset Lungarno.
Ikke rart du gjemmer deg her.
Familien din har blitt byens snakkis, nå som de har mistet alt
og står i gjeld til så mange mektige folk.
Jeg kjenner mange i Firenze
som gjerne vil se Lungarnos hoder på påler.
Sier du Lungarno
med en hard "G"?
Annen familie. Vi har myk G på slutten.
Nei da.
Han lyver.
Mannen min er en løgner, om du ikke har skjønt det ennå.
Fascinerende.
Jeg tror du har fått nok, kjære.
Jeg tror ikke jeg har det, kjære.
Sånn, ja.
Sørg for at alle får smake.
Hvis dette er Leonardos husøl, har det en enestående smak.
Hva med deg, doktor? Litt øl?
Jeg tar gjerne litt, venn.
Nei. Han skal ikke ha noe.
Sånn behandler man ikke en
som har jobbet flittig for å holde dere unna pesten.
Den mannen forgiftet meg også.
Lurer på hvorfor.
Dioneo, gå til rommet ditt med en gang.
Jeg synes faktisk han skal bli her.
Hva synes du, Lorenzo?
Legen blir!
Jeg…
Greit!
Nyt å bli forgiftet!
Kom, Filomena. Vi går.
-Jeg tror faktisk jeg også blir her. -Selvsagt.
Du er tross alt familie.
Hva er dette? Helvetes niende sirkel?
Det er den for svik.
Noe er galt.
Jeg kan ikke… Hjertet mitt.
Jeg tror du har ødelagt mannen.
-Nei! -Doktor!
-Ser ut som han vil gråte! -Vær så snill, doktor.
Doktor, vær så snill.
-Er det ikke gøy? -Takk.
For Leonardo.
For Leonardo!
Nå, mine herrer,
dette er fryktelig gøy, så klart,
men i dette huset vil jeg be om at vi følger dannethetens lov.
For uten den, er vi bare dyr.
Beklager, visegrevinne.
Du gjør rett i å fordømme vår dyraktighet.
Men jeg må si
at Leonardo er utrolig heldig
som har vunnet en kvinne med slik dyd,
etter å ha levd et liv i den ytterste fordervelse.
En gang tilbrakte jeg et par dager sammen med Leonardo i Pisa,
og i løpet av tre netter
så, eller hørte, jeg mannen ha seg med et dusin kvinner!
De fleste var horer, og mye var gruppegreier,
men det er et høyt tall for en så stygg fyr.
Jeg husker hans pesende ansikt da han prøvde å klare nummer 13.
Ja, menn er ganske ville i sin ungdom.
Men jeg lover, mens jeg har kjent ham, har han vært et dydsmønster.
Uten tvil. Han er veldig lojal, visegrevinne.
Men jeg er ikke overrasket over at han dro for å kjøpe glass
da ekteskapet var fullbyrdet.
Du skjønner, visegrevinne,
Leonardo elsker glass.
Beklager, mine herrer.
Jeg føler meg plutselig uvel.
Unnskyld meg.
Skald! En sang for å løse opp denne stemningen!
En stor gjeng med karer så mange
Tok en skald fra Civello til fange
Men villaens folk Unngikk pestens dolk
Og reddet skalden Vær så snill
Jeg gjør alt dere vil
Vær så snill, hjelp meg.
Hør, hør.
Hjelp meg.
Ikke ta det til deg, visegrevinne.
Han er en idiot av lav klasse. Han bør ikke være rundt deg.
Et dusin horer? Fra Pisa?
Har dere sett en kvinne fra Pisa? Armene deres er dekket av hår.
Ingenting er sant. Sjakalen sier alt for å få en latter.
Ja, han ville opprøre deg.
Han er utvilsomt skremt av din dyd.
-Virkelig? -Ja.
Han er en redd liten gutt
som må skremme noen for å føle seg som en mann.
Ikke la ham mobbe deg. Husk at du er fruen i dette huset.
Takk, Licisca.
Hva skulle jeg gjort uten deg?
Visegrevinne, det er noe jeg vil diskutere med deg, hvis…
Det er en privatsak.
Misia?
Litt privatliv, takk.
Så hengiven, som en rankefoting på et skip.
Misia!
Vil du ha meg helt ut?
Hva sa du?
Den var fin.
Ja.
Den tilhørte min mor.
Husker du den kvelden jeg kom hit?
Jeg sa sannheten.
Jeg var ikke en tjener før den dagen jeg ankom Villa Santa.
Min tjenestepike, Licisca,
angrep meg og etterlot meg i en elv for å dø.
Jeg overlevde angrepet, men da jeg kom hit,
hadde hun forhekset dere alle til å tro at hun var fruen.
Jeg var så livredd for å tilbringe et øyeblikk til utenfor alene
at jeg sa ja til å spille med.
Men jeg er lady Filomena.
Jeg ble født som en adelig datter av Eduardo av Firenze.
Så jeg ber deg, som en venn og medadelskvinne,
om å hjelpe meg å bryte Liciscas onde forhekselse
og få meg tilbake til min rettmessige plass.
Misia!
Hjelp meg!
Å, Misia. Barnet får anfall.
Å nei. Noe må ha opprørt ham.
Så, så, frue.
Tulipanen og epletreet
Står på engen i morgengry
Så opp fra morbærbusken
En liten spurv flyr…
Jeg…
Fruen trenger stillhet, ok?
Tulipanen og epletreet…
Takk, Misia. Jeg føler meg glad igjen.
Jeg vil gå inn.
Dumme…
Herr Tindaro, går det bra?
De trinnene er ikke ordentlig opplyst.
Noen må straks installere en lysholder.
Låt som en bro som kollapset.
Ikke kommenter mitt blytunge fall.
Jeg har det ille nok fra før.
Jeg er veldig syk!
Du må lage en mikstur for svimmelheten min med én gang.
-Dette er et kjøkken, ikke et apotek. -Du må ha noe.
Bruk bondekunnskapen din.
Hvordan lager fattige miksturer?
Vi presser hvitløk til magisk bondejuice.
Hvis du tror det vil hjelpe, så skal jeg prøve.
Men tilsett litt smak. En gang åt jeg en rå hvitløk ved et uhell,
og jeg likte det ikke.
Press!
En ny bølge av svimmelhet kommer.
Nå som legen er ute av bildet, kan du vel søke trøst hos din trolovede?
Hun er den verste av alle.
Du skulle sett måten lo hun av meg på og egget de mennene.
Jeg ga henne hjertet mitt, og hun tråkket på det.
Hun er ond, som alle dere kvinner.
Guds mest avskyelige feil.
Han forbannet verden den dagen han lagde dere.
Herregud, nå går det rundt igjen.
Å, nådige Herre,
hvorfor må du torturere meg sånn?
Hvorfor har du valgt meg til dette livet i smerte og ydmykelse?
-Så urettferdig. -Herregud!
Er ditt liv urettferdig? Du har aldri manglet noe,
unntatt hengivenhet fra alle, siden å tilbringe tid med deg
er uttømmende irriterende og kjedelig på en gang.
Å være nær deg, er et helvete.
-Ikke rart Dioneo forgiftet deg. -Jeg liker ikke at du prater. La være.
Vil du si hvem som kan snakke? Hva gir deg den retten?
Jeg har mange grader. Hvordan våger du å snakke sånn til meg?
Beklag umiddelbart!
Ellers?
Hva skal du gjøre, hva?
Det stemmer.
Du gjør ingenting.
For du er bare en redd,
patetisk liten gutt.
Tror du kvinner ødelegger utsikten din, når øynene dine stirrer på nesetippen din?
Du er ikke engang en mann.
Du er en feiging.
Du er en mark.
Jeg burde gjøre oss alle en tjeneste og knuse deg
som den feige marken du er.
Du gjør meg kvalm.
Du har rett. Jeg er en mark.
En motbydelig, liten mark.
Stille!
Drikk!
Går det bra, visegrevinne?
Det går bra.
Jeg vet ikke hva du vil.
Følg med, venner.
-Hva? -Venner.
-Beklager, fruen kan være ganske ustadig. -Ikke.
Kan jeg si noe som kan muntre deg opp?
Jeg hadde eddik i Liciscas beger.
-Venner. -Hva?
Venner.
Nære på.
Nesebor. Sikt på neseboret.
Opp med deg!
-Adelsmann! -Jeg er her enda.
Hurra!
Alle sammen, jeg har en kunngjøring.
Kaller du det en kunngjøring?
Hurra!
Bruno!
Ok, nei, jeg…
Venner, jeg har faktisk en kunngjøring. Jeg har noe å si.
Ja!
Familie!
Jeg har en kunngjøring.
Jeg hater mannen min!
-Ja! -Bu!
Jeg elsker denne villaen!
Ja!
Jeg har en kunngjøring.
Det er ganske sent, hva?
Ja.
Ja, som tiden flyr blant glade landsmenn.
Kanskje vi bør gå til ro for kvelden.
Jeg har en kunngjøring. Nei.
Enig med den kjekke legen.
Skald, en saltarello!
La oss danse mens vi lever,
og mens hoftene mine føles så løse.
Hei!
Fortere nå.
Fortere.
Ja!
La oss fortsette feiringen et annet sted.
Sirisco, til Leonardos salong med en gang.
-Salong? Villaen har ingen salong. -Ja, villaen har ingen salong.
Å, den har en salong.
Kom, venner.
-Kom. -Her!
Denne veien.
Hei!
Leonardo vil ikke ha gjester inn hit,
men siden det er deg, Ruggiero, gjør vi et unntak.
Selvsagt.
Oi, frekt.
Ja.
Å, Leonardo.
Litt sjenerøs med størrelsen på fikenbladet, spør du meg.
Det vet du bedre enn meg.
Hva er dette?
Har du ikke vært borti det?
Så synd.
Panfilo, du skylder henne en.
Nei, jeg mener…
…dette.
Å, dette rommet?
Dette er Villa Santas perle, Leonardos salong.
Du sa du er en synder, ikke sant?
Om du virkelig liker å synde…
…kan du gjøre mye av det her inne.
Damer, herrer, fyll opp begrene.
Det er tid for en lek.
-Hei. -Hva slags lek?
-Passatella. -Passatella.
Passatella!
Bare litt.
Håper jeg er på den stores lag.
Vent. Vær så snill.
Jeg vet du tenker på meg.
Om.
Hva du tenker om meg, mener jeg.
Og i ukevis har jeg ønsket…
Prøvd å si at du tar feil.
At mine handlinger var berettiget.
Jeg er en sann gentleman og en briljant lege.
Men sannheten er…
…at jeg er en sjarlatan.
Men jeg vil bli bedre.
Det gjør jeg. Så jeg kan være deg verdig.
Lov meg at når vi begge er i helvete,
vil du finne meg.
Ser gøy ut, ikke sant?
Tja.
Men tenk å være så fri.
Å leve uten skam eller frykt for synd.
Hvorfor ikke?
Leve i synd?
Leve fritt.
Menn gjør det. De har det fint og ter seg som dyr.
Det er klassisk.
Kanskje jeg vil være et dyr.
Kanskje jeg også.
Ja.
For å leve fritt.
-Har du det gøy? -Nei, slett ikke.
Jeg krever at du fjerner disse bøllene.
Tilgi meg, det ville vært frekt mot gjestene.
Leonardo inviterte dem jo hit.
Jeg synes de er morsomme
på en skremmende måte.
Bryr meg ikke hva du synes. Husets frue har gitt deg en ordre.
Du er nødt til å følge den.
Om du er så allmektig, si det selv.
Hvordan våger du?
Din ubrukelige, ulydige ape!
Er jeg ubrukelig?
Jeg var vel mye mer nyttig
da jeg fikk deg til å skrike hver kveld.
Ok. Dette er fint.
Ja, men jeg håper du kastet terningen.
Noen skal få seg noe!
Ruggiero!
Ok, vel, sånn…
-Er alt i orden? -Nei.
Alt er ille.
Jeg har fått nok av henne. Ruggiero må høre sannheten.
Apropos det. Jeg har tenkt på det.
Kanskje han ikke er svaret vi trodde.
Han er kanskje for uvøren for våre formål.
Pampinea er en gal kvinne. Hun er gal.
Så lenge hun styrer skuta, er vi fortapt.
Men djevelen og hans fire ryttere vil sluke alle ressursene på få dager.
De vil brenne ned villaen for gøy. Trist, men Pampinea er det minste ondet.
Hun ødelegger villaen. Hun ødelegger meg.
Jeg vet du har følelser om saken,
men jeg er redd de tåkelegger din allerede begrensede dømmekraft.
Jeg ber deg overlate renkespillet til en smartere og med klarere hode.
Jeg tar meg av dette.
Du har rett, herre.
Du er smartere enn jeg.
Enn meg.
Bravo, Neifile.
Da er det avgjort.
Jeg er sjef. Neifile er nestsjef.
Alle må be oss om lov til å drikke. Sier vi ja, kan de det.
Hvis vi avslår anmodningen, må vi gi en grunn.
-Hvilken del av det er gøy? -Du får se. Vi starter med deg.
Be oss om lov til å drikke.
Kan jeg drikke?
Jeg lar din fromme kone bestemme.
Som sagt, han er en løgner.
Han betalte en mann for å lure meg til å tro at Gud elsket meg.
Hva slags ektemann gjør det?
Men Gud lærer oss å elske synderen
og hate synden.
Så
drikk, stakkars synder.
Drikk, stakkars synder.
Synder!
-Kan jeg drikke, herre? -Nei. Bedre for teppet om du lar være.
Det vil jeg tro.
Du er ikke et eksempel på styrke.
Rart, for søsteren din sier noe annet.
-Hva sa du om søsteren min? -Søsteren din synes jeg er sterk.
Hun nyter min styrke, og jeg hennes.
Å nei.
Moren min ga meg den nesen.
-Du vil ikke ha dette, bror. -Kom an, kjekken.
Ro dere ned.
Herregud.
Hjelp meg.
Han er død.
Ikke vær triste, venner.
Han døde lykkelig,
mens han spilte musikk.
Mye raskere og mindre pussfylt enn pesten.
Jeg lover, han var heldig!
Det nytter ikke.
De var kjedelige før, og nå hater de oss.
-Stemningen er forringet. -Ja.
-Bestilte vi ikke horer i morges? -Det stemmer. Jo.
De bør vel komme nå straks.
Men de er ikke kjent i villaen og vet ikke hvor horedøren er.
"Horedøren"?
Det pleide å være en hemmelig utgang.
I dag brukes den mest til innganger.
Jøss.
Nå er det nok!
Ruggiero, du må dra!
Unnskyld meg?
Endelig en unnskyldning.
Men for sent.
Du er ikke lenger velkommen her.
Du må dra med en gang.
Å, men vi har ikke til hensikt å dra.
Vi har horer på vei. Vi vil ikke være uhøflige.
Kom dere ut!
Ikke rart Leo holder seg unna.
Han har nok skjønt for en gigantisk feil han har gjort
ved å ekte en kontrollerende, sur merr.
Stille, din hund!
Husets frue har bedt deg dra, og du skal dra!
Er jeg en hund?
Vel, det er veldig ironisk fra en klengete tispe.
Din illeluktende, gamle, rynkete ekling.
Forlat huset og finn noen andre å snylte på.
Lorenzo, denne frekke tjenestepiken har såret følelsene mine.
Hva skal vi gjøre med henne?
Lær henne manerer.
Ja, det stemmer. Vi burde lære henne manerer.
Misia!
Nei! Kom deg vekk! Misia!
Hjelp! Kom deg vekk!
Nei!
Ikke hold igjen, Lorenzo. Gi henne en lærepenge.
-Pampinea! Hjelp! -Lær henne manerer.
Slipp henne! Hun er en dame!
Slipp henne!
-Tispa har blitt gal. -Jeg er ikke gal.
Jeg er ikke gal!
Hun er signora Filomena
av huset Eduardo, Leonardos fetter.
Hun er familien din!
Jeg er tjeneren hennes, Licisca.
Det er sant, jeg sverger.
Vi reiste sammen, men så skjedde det en ulykke.
Jeg trodde hun var død.
Og da jeg kom hit,
tok jeg hennes navn.
Men det er bare løgner.
Jeg er bare Licisca,
hennes tjener og tjenestepike.
Og hun er signora Filomena, og hun må behandles som det.
Litt av en historie.
Hvert eneste ord er sant.
Sett meg ned, ditt dyr!
Lorenzo, sett henne ned.
Sett henne ned.
Hvis det de sier er sant, er hun familie.
For en fascinerende liten gruppe dette er.
Løgnere, bedragere,
forgiftere og smigrere.
En gjeng skurker som gjemmer seg i min fetters hus i hans fravær.
Og hvor i all verden er mannen selv?
Du har rett. Leonardo kjøper ikke glass.
Han besøker dødsleiet til en elsket venetiansk hore.
En kvinne ved navn
Belfiore.
Etter at han ba deg, hørte han at hun var syk,
og han dro til henne.
Sirisco fortalte meg alt, og…
Og vi løy i et forsøk på å holde det hemmelig for kona.
Som du ser, har hun vært ganske emosjonell som gravid.
Beklager, visegrevinne.
Belfiore, sier du?
Hun må være ny.
Hva gjør jeg med disse to?
Hva med eksil?
De er bedragere, som du sa.
Det er farlig å ha ustadige folk her.
Jeg er helt enig.
-Deres forræderi har gjort oss til narr. -Hennes feil.
Dere løy for oss i ukevis, begge to.
Dere kan aldri stoles på igjen.
En av dem er familie…
…selv om jeg ikke er sikker på hvem.
Jeg skal skåne dere,
men forlat området med en gang.
Kommer dere tilbake, blir vi nødt til å drepe dere.
Gå nå.
Kom igjen.
Ut.
Ut. Kom dere ut.
-Kom dere ut. -Nei.
-Hører du ham?
Ut.
Vel, fint at vi fikk fikset det.
Ruggiero!
Ikke hør på Pampinea. Hun er en løgner. Og jeg har beviset her.
Hun giftet seg aldri med Leonardo. Hun møtte ham aldri.
Han var død av pesten før noen kom.
-Leonardo… -Nei.
Barnet hun bærer er ikke Leonardos. Hun har ingen krav på denne villaen.
Det var derfor vi ba deg.
Villaen er din. Du er den neste i rekken.
Så jeg ber deg, ta den og bli kvitt galskapen hennes!
Du…
…kappet min fetters hode av?
Nei, det falt av.
Jeg ville ta med hele kroppen, men han var vanskelig å løfte.
I prosessen falt hodet av, og jeg…
Jeg tenkte "et lysglimt". Bærbart og effektivt.
Ut av villaen.
Hva?
Gudejenta kan bli, om hun vil.
Legen også.
Bli kvitt resten.
Og om de nekter å dra,
drep alle sammen.
På tide å dra.
Kom igjen. Pampinea, gå.
Gå.
Ut!
Misia!
-Jeg kom som en drage. -Aldri nevn dette, mark.
Ut!
Hva er dette? Kom de for å se på?
-Vær stille og gå. -Hva?
-Gå. -Hvorfor?
-Gå! -Jesus!
-Gå! -Kom igjen.
-Fort. -Vær forsiktig.
Vi må være forsiktige.
-Mot engene! -Hjelp meg!
Hjelp meg, jeg er veldig skadet.
Hvem er de folkene?
Flott. Horene er her.
Hei!
Er dere horer?
-Og dere går inn inngangsdøren min? -Ja.
Kom igjen, gå inn.
Hold dere varme, barn.
Kom igjen, gudejente.
Neifile, hva gjør du?
Hva nå?
Tekst: Susanne Katrine Høyersten