Du sagde intet. Hvordan skulle jeg vide det?
Det var jo indlysende.
Jeg justerede hans dublet. Hvad kunne jeg ellers have lavet?
Du stod der og lugtede til hans nakke, mens jeg talte lysene som en anden idiot.
Du kunne sikkert have fået ham. Jeg tror, han nyder mænd.
Du kunne have fået min bror. hvis du ville.
Guidotto var lidt for tynd.
men ellers jo.
Så…
Hvad skal vi lave i dag?
Jeg vil bare tale…
…om alt.
Misia?
Hjælp.
Jeg har brug for hjælp.
Vil du fortælle mig, hvad der skete?
Det var nok et dårligt hjerte.
Og næseblod.
Fortæller du det ikke, antager jeg det værste.
-Det var ikke pesten. -Jeg mente mord.
Han prøvede at flygte.
Er det af loyalitet over for hende?
Ja.
For loyalitet, der forsvinder, når det bliver svært,
er slet ikke loyalitet, så…
-Misia. -Ja.
-Se, hvad du gjorde. -Nej.
Se, hvad du gjorde. Se. Du skal se det.
Nej!
Det var dig, der inviterede ham.
Du er ansvarlig!
Han havde været i live, hvis Pampinea stadig var ansvarlig.
Pampinea er en dæmon!
-Gud! -Tal ikke om min ven på den måde!
Din ven?
Tror du, hun er din ven? Se, hvad din ven fik dig til!
Se!
En ven giver en følelse af at høre til, Misia. Af godhed.
Hun giver mig alle de ting, du lige sagde.
Ja. Du kender hende bare ikke, som jeg gør.
Jeg kender hende ret godt. Ret godt.
-Du er jaloux. -Kors!
Du er jaloux, fordi Pampinea kneppede dig, men ikke elskede dig.
Selvfølgelig elskede hun dig ikke. Jeg mener, se på hende og se på dig.
Du er ikke bare en bonde.
Du er en idiot.
Du er et fjols!
Jeg har drevet villaen i 15 år. Kan et fjols gøre det?
Ja, det er du bevis på.
Hør efter, alle I utaknemmelige mennesker!
Jeg vender aldrig tilbage til denne elendige villa!
Er det forstået?
I er alle afskyelige svin!
Ikke dig, Matteuzzo.
Du er perfekt.
Hvilken pave?
Jeg præsiderede dovent over 2. Laterankoncil.
Da jeg gik på pension, udrettede jeg ikke meget.
Men du arbejdede for, at Rom fortsat var paveligt centrum
og kæmpede konstant mod Ludvig VII's tåbelige handlinger.
Men det lykkedes ikke
-In nomine Patris, et Filii -…et Filii
-Et Spiritus Sancto -Et Spiritus Sancti
Sancto?
Sancto.
Sancti. Et Spiritus Sancti.
-Vi sagde altid Sancto. -Nej.
Jo. Sancto. Vi sang den…
-Langt og lavt -Sancto?
-Sancto -…to
-Sancto… -Sancto…
-Slip mig! -Jeg har den smukke.
-Nej, det har jeg. -Men du er den smukke, ikke?
Vi er begge smukke.
Overgiv dig til mig.
Jeg overgiver mig aldrig til dit grimme ansigt.
Jeg er ikke grim. Jeg ser interessant ud.
Åh nej! Hvor er mine ben?
-Jeg skar dem af! -Nej!
Jeg er reduceret til stjerneskin!
Nej! Jo.
Hold dig i ro.
Måske kan du slå mig mindre ondskabsfuldt næste gang.
Skal du være ond, så undgå hovedet, for deri ligger hjernen.
Hvorfor fulgte du efter mig?
Jeg forfulgte dig som den erfarne jæger forfølger den majestætiske då.
Du gav mig intet andet valg.
Hvordan skulle jeg ellers tilstå min kærlighed?
Min elskede!
Men det er for sent.
Du formerer dig med en anden mand.
Der er ingen anden mand. Han døde under fødslen.
Det er jo fantastisk.
Så kan jeg erklære…
Nej.
Av!
Jeg vil stadig have dig.
Du er genstand for min kærlighed,
og jeg er næsten sikker på, at jeg med tiden
vil komme til at elske dit sære, tavse barn.
Stratilia, sig ikke, at du ikke elsker mig med hjertet,
når du elsker mig med kroppen.
Kysser I hinanden?
Lidenskabeligt.
Jeg formoder, vores primitive, basale instinkter er grund til at grine.
Det er nok. Jeg må på arbejde.
Du er syg, så du hvile dig.
Jacopo, du bestemmer.
Glem ikke, at denne mand som alle adelige,
altid opfører sig egoistisk eller dumt.
Normalt begge dele.
Jeg er snart tilbage.
Som du vil, Stratilia.
Jeg er faktisk ret klog.
Du må spørge mig om Herodot.
Hvem er Herodot?
Du kan godt glæde dig.
Sæt dig ned.
Dumme tøj!
"Jeg hedder Panfilo. Lad os alle falde til ro."
"Jeg er gift med en from kvinde. Hun elsker Gud mere end mig."
Viscontessa?
Nyd at være dækket af mudder.
Viscontessa, må jeg komme ind?
Jeg håber, duer skider på din dumme filt!
Misia.
-Hvad laver du? -Jeg hjælper Panfilo.
-Hjælper du ham? -Ja.
Det er nemmere at rejse, hvis hans ting er udenfor.
Ja?
Ruggiero vil ikke genere dig eller dit elskede barn
længere.
Du er i sikkerhed.
Gudskelov.
Jeg kan endelig slappe af.
Jeg beder den ludfattige Panfilo og hans rædsomme kone
forlade stedet straks. Vi havde aldrig meget til fælles.
Og padrone Tindaro?
Jeg elsker et godt, stærkt mandligt sind.
Han er stadig ugift, så det er der også.
Tindaro må blive.
Hvad?
Er der noget galt?
Hvorfor går der altid noget galt?
-Nej, det er ingenting. -Sig det.
Jeg…
Jeg antager, jeg føler mig lidt…
…sært til mode.
På…
På grund af mordet.
Mord?
Ja.
Åh, kære ven.
Nej.
Min elskede pige.
-Det var ikke et mord. -Nej.
Det var selvforsvar mod Satans agent.
Inkarneret ondskab.
Det er ikke…
-Der var ikke andre muligheder. -Det var ikke…
Du gjorde, hvad der skulle gøres.
Af stor kærlighed til mig.
Den største kærlighed, jeg har kendt.
Udover Leonardos, selvfølgelig.
Selvfølgelig.
Misia, søde pige,
du og jeg behøver aldrig at tænke på det igen.
Nej.
Vi skal bare se fremad…
…til vores fremtid
med dette barn.
Jeg behøver ingen ægtemand.
-Jeg har dig. -Du har mig.
Så…
Mit bad?
Jeg glemte dit bad! Hvor tåbeligt af mig!
Hvor har jeg lagt mynteolien?
Jeg beder Dem.
Vi er blot uskyldige malkepiger, der går en tur.
De må lade os gå.
Tror du ikke, jeg husker dig? Jeg glemmer det aldrig. Du gik amok.
Jeg husker det, som var det få uger siden.
-Kardinal Agnolo var ikke den bedste. -Nej.
Men vi havde et system.
Vi lærte ham at røve og stjæle.
Han lærte os at forstå, hvorfor Gud har opgivet menneskeheden.
Kender du dem?
-I tider som disse… -Jeg kender dem ikke.
Jeg dræbte en af dem. Jeg dræbte deres ven.
-Det havde jeg glemt. -Ja, også jeg.
Dræb de to.
Okay. Du må hjælpe mig.
Hvad?
-Nej. Jeg er en pæn dame. -Hvad glor du på?
-Absolut ikke. -Tiltræk deres opmærksomhed.
Jeg trådte på en bi.
Det er slemt!
-Stille! -Nej! Jeg vil ikke tie stille.
Jeg har ulidelige smerter. Tror I mig ikke, så se her!
Jeg ser ingen bi.
Synderen flygter altid fra stedet.
-Hold øje med den anden. -Nej.
-Jeg vil se fødderne. -Ja…
Sæt mig ned!
Ryttere!
-Munkens riddere! Vidunderligt! -Hvem?
Det var dem, vi kom for at mødes med.
Hil! Vi har fanger…
Åh nej! Der er sket en fejl!
De slår os ihjel. Gør noget!
Vi kan gå, hvorhen vi vil, Matteuzzo. Hvorhen vi vil.
Jeg er taknemmelig for dig.
Skal vi svømme?
Det vil du nok gerne. Lad os gøre det.
Matteuzzo!
Ja. Se.
Se der!
Åh gud.
Indånd skønheden.
Ja!
Kom nu i, min ven! Kom i!
Det er godt. Det var mit ønske!
Men forelsk dig ikke!
Vær fri som mig!
Jeg er fri!
Åh gud! Du er ikke død!
Stop!
-Rør mig ikke! -Det hjælper ikke på situationen!
Sirisco.
Det er mig, Arriguccio.
Jeg leverer gødning til villaen.
Arriguccio.
Ven.
Er du faret vild?
Skal vi hente dine ting?
Skal vi det, ven?
Hvordan går det med gården?
Røvere brændte den ned.
-Beklager. -Men ellers er jeg tilfreds.
-Ja. -Og villaen?
Det er ikke som før.
Den er blevet forgiftet af griskhed og en velskabt rødtop.
Ih, du milde.
Visconte Leonardo?
Nej, han er væk.
En anstændig mand.
Det ved jeg nu ikke, om han var, men han var en ven.
Pesten?
-Verden kan føles ensom, ikke? -Det er så grusomt.
Jeg måtte æde mit æsel.
Jeg er blot et stenkast væk, hvis du trænger til en snak.
Eller en ven.
Jeg kan ikke vende tilbage til villaen. Måske tager jeg til Venedig.
Pesten kan jo ikke vare evigt.
Den kan vare længe nok,
så vi kan nå at få en drink.
Det ville være fantastisk.
Tak.
Arriguccio!
-Arriguccio! -Du har været alt for længe væk.
Jeg troede, jeg fandt et lig på floden,
-men jeg var langt heldigere. -Ja.
Byd velkommen til en gammel ven.
-Åh, du… -Sirisco.
Visconte Leonardos hushovmester.
Mange tak.
Sikke dejlige ansigter. Tak for invitationen. Rart at møde jer.
Hvem bestemmer her?
Ingen bestemmer.
Ingen.
Hold da op.
Jeg har aldrig følt sådan en forbindelse til nye venner før.
Vær ved godt mod, bror. Det er her, du hører til.
-Velkommen, Sirisco. -Ja.
-Sid ned. -Skål.
Du holder gladius sådan her.
Lad, som om du har et skjold.
Gå frem, først med forreste fod, så ryggen.
Og du hugger og støder!
Stå som mig.
Gør man sådan her?
-Nej! Ikke helt. -Sådan?
Hold op!
Det er ikke den teknik, jeg demonstrerede!
Dine træk er lovende, men de er forkerte.
Men måske skyldes det din utroligt irriterende højde.
Din højde er ikke din skyld. Det er din uerfarenhed heller ikke.
Er det ikke?
Har du holdt et rigtigt sværd?
En armbrøst?
En morgenstjerne?
Et glaive-sværd?
En trefork?
-En guldkrans? -Nej.
-Et overflødighedshorn? -Nej.
Har du spist eksotiske frugter?
Nej.
Sig ikke, at du aldrig har set en freske.
Du skal se en god freske.
Sikke et kedeligt liv.
Hvorfor bor du ikke i villaen?
Min mor kommer der, men hun siger, at adelige hader os, så jeg må ikke.
Den her adelsmand hader dig ikke.
Hvad med safran?
-Nej. -Det er dyrt og lækkert.
Din tur.
Tja…
Jeg har aldrig troet på Gud.
Jeg har heller ikke altid været helt sikker.
-Ikke? -Jeg fandt aldrig svarene.
Jeg prøvede virkelig.
Jeg søgte overalt.
Nu tror jeg, at det vigtigste ikke var at finde svarene.
Jeg må stille spørgsmålene med dig ved min side.
Det er en fejltagelse.
Vi er blot to malkepiger på gåtur.
Skal jeg prøve det med bien?
Se.
Åh gud.
Har I det meget varmt? Bare varmt?
Smerter, mental forvirring?
Har I været sammen med katte eller tyskere?
-Nej. -Ubehagelige drømme? Prutter?
Hvad sker der? Kan du hjælpe os?
Ingen kan hjælpe jer nu.
Der er ingen tegn.
Er du død, eller hvad?
Kom med dem!
Goddag, hr.
Goddag til Dem begge.
Ro!
Træd frem.
Hvor kommer I fra, barn?
Vi boede i en villa,
men blev bortført af onde banditter.
Hvis Deres mænd ikke havde reddet os, ville vi være omkommet.
Vi er meget taknemmelige for deres hjælp.
Er I taknemmelige?
Ja, det er vi.
I bør ikke lyve for Gud.
Men vi er her ikke for at gøre jer ondt.
Vi er her for at redde jer.
Disse riddere var engang lejesoldater i Genovas tjeneste.
Da de ikke fik deres betaling, forsvandt deres loyalitet.
Ligesom jer var de fortabte.
Men Gud har hjulpet dem med at finde vej.
Vi er store tilhængere af Guds plan.
Ligesom os.
Ja.
Desværre har kirken og gejstligheden forrådt den plan,
og Gud har sendt sin straf hertil.
Men der er håb.
Som Ordenens Disciple har vi mændene, våbnene,
og med denne pest muligheden
for at omforme samfundet til et, som fremmer hellighed og orden.
Ja.
Vi genskaber Guds plan
og opbygger en verden, hvor overlevelse kræver den fromhed, Gud kræver.
Han var uærlig.
Han kom til os som adelsmand uden bod i hjertet.
Men se ham nu.
Vi har gjort ham ren.
Han stinker.
-Det er en lettelse at høre. -Ja.
Vi er ganske vist adelsfolk,
men vi blev trætte af adelstandens synder
og den grådighed, der drev dem, så vi flygtede.
Bragte deres grådighed dem rigdom?
Ja, men vi vidste, deres rigdom var fordærvet.
Vi sagde: "Behold jeres fine Villa Santa, og behold jeres rigdom.
Vi skal være sexløse nonner."
Fin villa?
-Så fin var den heller ikke. -Jo, den var ret fin.
Den grådige adelsklasses rigdom kan bruges til at styrke vores indsats.
Hvor er den fine villa?
Herfra?
-Det har jeg glemt. -I skal nok fortælle os det,
hvis I vil gøre jer fortjent til frihed.
Vær barmhjertige.
-Før dem til strafcellerne. -Vent!
Licisca dræbte en ond kardinal for Gud.
Nej.
Jo.
Ja, kardinal Agnolo.
Han var uærlig som det præsteskab, De beskrev.
Han ville voldtage en gift kvinde, og Licisca rensede ham til døde.
Det er godt.
Dræbte du en kardinal?
For Gud.
Jeg dømmer jer begge til døden.
Min største fornøjelse er at dele disse lækkerier med dig, min elskede…
…og med barnet.
Intet kan stoppe os nu, vel?
Du er omringet! Overgiv dig!
Hvad i himlens navn laver du, Tindaro? Dette værelse er til mine hatte!
Pampinea. Jeg passer barnet for hans mor.
Han er desværre uvidende i krigsførelse, men lærer hurtigt.
-Sig goddag, Jacopo. -Hvad?
Han er faktisk Stratilias uægte søn og et geni til at skjule sig.
Jacopo,
vis dig.
Jeg ville angribe dig med krigsvogne.
Jeg troede, du var i vasen. Lusket.
Er det Stratilias barn?
Ja, men nævn ham ikke for nogen.
Han bor i skoven i al hemmelighed.
Sig goddag, Jacopo.
Leger I soldater?
Tindaro, Jacopo ville blive fascineret af det romerske kyras i stuen.
-Et ægte romersk kyras? -Du er eksperten.
Jeg holder øje med Jacopo imens.
Bagefter forsvarer jeg mig mod dine imponerende og dødbringende slag.
Afslør os ikke. Vi morer os bare.
Vil du have lidt lækkerier, søde barn?
Din stakkel.
Du er hundesulten, ikke?
Intet her i verden er gratis.
-Hvad vil du? -Jeg har et par små spørgsmål.
-Du får en godbid for hvert svar. -Okay.
Hvem er din far?
Ingen anelse. Godbid, tak.
-Har du mødt ham? -Nej.
Har din mor nævnt et navn? Måske et øgenavn?
Nej.
Nævnte hun hans udseende?
Hun sagde engang, jeg ligner ham.
En gang.
Hvad med hans sociale status? Rig? Fattig? Noget som helst?
Kun at han er en uduelig horkarl.
Gudskelov.
Din far lyder som et forfærdeligt menneske.
Nej, vi måtte bare ikke bo i hans villa.
Hans villa?
Jacopo er søn af Leonardo.
-Hvem er Jacopo? -Han er barnet derinde.
-Lad os… -Hvad?
-Din Leonardo? -Med kokken.
Kokken? Og hun har skjult ham?
Hold ham her. Jeg må ud til deres hjem i skoven.
Vent nu, viscontessa. Hvorfor?
-Du kan ikke alene. -For at efterforske.
Forførte hun ham, kunne hun have hans ting til at forhekse ham.
Måske holder hun ham i live i deres modbydelige lille hytte.
Det tror jeg ikke, for vi så hans hoved rulle hen over bordet.
-Misia! -Ja.
Når ondskaben spiller, hersker ingen logik.
Men jeg beder dig, lad os falde til ro.
Jeg frygter, hvad uroen kunne gøre for barnet.
-Jeg dræber dig! -Barnet?
Misia, forstår du det ikke?
Nej.
Jacopo er barnet.
Jeg taler om barnet i din mave.
Der er intet barn i min mave.
Du er ikke gravid.
Jeg har fået mit blod.
Men jeg vidste, der var et barn et sted. Jeg må følge Guds plan for mig.
For os. Og se, Han har vist os vejen.
-Hvad? -Vejen til Villa Santas sande arving.
-Sirisco. -Ja.
Fortæl os, hvorfor du forlod villaen.
Jeg er ingen stor historiefortæller.
Ingen af os er gode til ret meget.
Men I virker tilfredse. I kan lide hinanden.
Vi deler ressourcerne og arbejder på humøret.
-Det er smukt. -Mange er døde.
Det hører ikke op.
Men vi vil gerne fokusere på de gode ting.
Vil du ære os ved at dele vores aftensmåltid?
Intet ville give mig større glæde. Jeg er hundesulten.
Tak.
Se, hvor store tallerkenerne er.
Du milde. Jeg…
Er det middagen?
Ingen fisk? Ingen ost?
Jeg havde glemt ost.
-I må jo sulte. -Ja, vi sulter.
Lad os ikke belemre vores gæst med gruppens ulykke.
Det, der er vores, er dit. Skal vi?
-Ja. -Ja.
Nej, det er ikke acceptabelt.
Men vi beder altid bordbøn.
Nej, jeg mente ikke bønnen. Du godeste, din uselviske engel.
Nej, det her. Alt det her.
Hvorfor skulle I perfekte sjæle sulte, når grusomhed fester i Villa Santa?
Hvad mener du?
I fortjener bedre.
Der har de bekvemmeligheder.
De har for meget mad. Utallige tønder vin.
-Lad os ikke håbe for meget. -Jeg kan skaffe det.
Jeg kan gøre det for jer. Når jeg vender tilbage, siger de selvfølgelig:
"Nej, Sirisco. Gå din vej. Det er vores mad."
Hvad gør den til deres?
Hvad gør Pampinea til overhovedet? Skal der være et overhoved?
Det ved vi ikke.
Hør på mig. Jeg svor aldrig at vende tilbage til Villa Santa,
men nu er jeg blandt mine sande venner, og jeg lover at vende tilbage.
Hvis de ikke vil dele, kan de komme her og mæske sig i en frø.
Kom!
Vær venlig at følge med.
Jeg fører jer derhen. og jeg vil synge for jer undervejs.
Kom!
Min kære, min kære, vi har en plan
En storslået, vidunderlig, glorværdig plan
Min kære…
Kom!
Jeg sværger, jeg angrer!
Nej!
-Hold øje med de to. -Okay.
Hvordan gør du det?
-Hvad? -Hvordan er du så modig?
Du handler med stor frihed, som var du løsrevet fra jorden.
Er du ikke bange for døden?
Lige siden Eduardo døde…
Jeg er ikke bange.
Jeg elskede ham,
men var bundet til ham.
Da han forsvandt, forsvandt båndene også.
Og nu er det…
Jeg føler, jeg kan se…
…den anden side af alting.
Stilheden og freden i døden.
Og den her side…
Den er et helvede.
Og hvis jeg forlod den her side…
…hvad ville jeg så efterlade?
Undskyld, jeg skubbede dig ned fra broen.
Det var dit brød.
Måske fortjente jeg det lidt.
Kære Gud, når jeg træder ind i dit rige…
Godt, hent de to.
Jeg skal fortælle dig noget.
-Det er okay. -Nej.
Du bliver nok vred.
-Men du skal ikke leve med vreden længe. -Hvad er det?
Du kendte ikke din mor. men min far kendte hende godt.
De var forelskede og fik en datter.
Dig. Du og jeg er søstre.
Søstre?
Henret dem.
Mit næsebor kildede bare. Jeg…
Jeg er ikke syg. Vær barmhjertig…
Nej!
Gør dit arbejde, doktor.
Kom herover.
Hold dem tilbage!
Det sker stadig, så hold kæft.
Du tager dig af det.
-Lad ikke mig om det. -Nu!
Stop dem!
Kom nu, din idiot! Løb!
Vent! Tag mig med!
Lad mig hjælpe dig tilbage til villaen.
-Nej! -Jo.
-Jeg tager ikke tilbage. -Dioneo kan hjælpe dig.
Der er intet for mig der.
Lader du mig ikke hjælpe dig, dør du,
og du må ikke dø, du skal være min søster.
-Okay? -Du er sgu ikke min søster.
Okay.
-Af sted! -Hey!
Stop!
Jeg er tilbage.
Jeg fik fat i næsten nok mad til jer begge to,
men vi må supplere med, hvad vi har i skabet.
Hvad laver du her?
Din søn afslørede, at I bor her på min ejendom
uden min tilladelse.
Det var min pligt at se husets tilstand og se, hvad jeg fandt.
Det er en heks' redskaber.
Du er en heks.
-Er jeg en heks? -Ja.
Ja. Du forførte husets herre, du fødte hans arving,
og du brugte mørk magi til det. Du tog, hvad der var mit.
Hvor er Jacopo?
Leonardo ville aldrig have ladet sin søn bo i sådan et hul.
Fra nu af
vil Jacopo leve det luksusliv, han fortjener.
Hvor er min søn, din vildfarne kælling?
Vi må have arrangeret noget for dig.
Til i morgen og i overmorgen.
Neifile, det kan jeg ikke holde ud at høre.
Tal med Ruggiero, og gør det officielt.
-Du fortjener villaen. -Jeg kan ikke forlade din side.
Det vil trøste mig at vide, at din fremtid er sikret.
-Gå. -Nej!
Nej, jeg kan ikke!
Jeg tror selv, jeg er skarpsindig.
Intelligent.
Men det er jeg ikke, jeg er
ingenting.
Jeg er intet uden dig.
Min Panfilo.
Du er lige så intelligent, som du tror.
Du ser med klare øjne.
Stol på dem.
Stol på dig selv.
Nu skal du sikre dig din plads.
For vores skyld.
Ruggiero, Neifile har bedt…
Godt så.
Jacopo!
-Sænk farten, heks! -Jacopo, jeg kommer!
Jacopo!
De her sko er ikke lavet til at løbe i. Det er fine sko!
-Hold kæft, din dumme kælling! -Jeg kan lugte dig herfra!
-Jacopo! -Sænk farten!
-Mor, heroppe! -Jacopo!
-Mor! -Jeg er her!
-Du løber hurtigt, din billige heks! -Jeg kommer!
Misia!
-Jacopo! -Stop!
Hjælp!
Jacopo! Mær!
Hold kæft, køkkenluder!
Jacopo!
Din psykotiske kælling, slip mig!
Jeg hører dig! Jeg er lige her!
Skat, hvordan gik det?
Skrev han papirerne under?
Ja, det gjorde han.
Med glæde.
Og han ønskede dig god bedring.
Gjorde han?
Ja.
Han er glad på vores vegne.
Det er utroligt.
Lyver du?
Nej.
Jeg må op.
-Det må jeg. -Neifile.
-Du er for svag. -Nej!
Det kan jeg ikke være. Jeg har ting, jeg skal!
Hvad skal der ske med mig?
Panfilo.
Jeg elsker dig.
Jeg er så bange.
Ruggiero må ikke se os.
-Vil du snakke om det? -Hvad?
Jeg var bare nysgerrig, om du ville tale om…
Tale om, at du vidste, jeg var din søster,
men du valgte stadig at behandle mig som lort i alle de år?
Jeg tror ikke, jeg vil tale med dig igen.
Bare at se på dig giver mig kvalme.
Jacopo, jeg har de fedeste ting.
Jeg vil lære dig at lave en testudo. Det betyder "skildpadde".
-Det kan du ikke! -Jeg kan gøre, hvad jeg vil.
-Stå nu stille. -Jeg er ikke en heks.
Det siger alle hekse.
Jeg ved, du er årsagen til pesten,
og jeg ved, du er grunden til, min elskede Leonardo døde.
Du mødte ham aldrig, din gale kælling!
Hvis I ser til venstre, er det villaen.
Hej! Filomena, Licisca!
Hun er Filomena.
Rigtigt, ja. Det er mine nye bedste venner.
Goddag. Hyggeligt. Jeg…
-Hvad? -Misia.
Kom.
Hold kæft!
Hvad i historiens største generalers navn laver I med min kæreste?
Jeg er ikke din kæreste.
Tindaro, hun har forhekset dig ligesom med Leonardo.
Misia, vis ham de profane ting.
-Jeg insisterer på, du lader hende gå. -Vi brænder hende, fordi hun er en heks.
Hun er ikke en heks.
Hun er en fremtidig adelskvinde.
Stratilia…
Vil du gøre mig den store ære at blive min hustru?
Hvad? Nej!
-Hold kæft! -Rør ikke min frue!
Idiot.
I kærlighedens navn!
Hvad er der galt med dig?
Der er intet galt med mig!
Jeg gjorde det!
-Hjælp mig! -Hjælp hende!
Pas på! Ilden er varm!
Mor!
Hjælp hende, hun brænder!
Sæt mig ned.
-Jeg er okay. -Du kan ikke brænde folk!
Misia.
Hun er væk.
Neifile er død.
Den modbydelige kvinde er årsagen til vores lidelser.
Alle sammen.
Hvis nogen er heks, er det hende.
Hvad?
Hørte I mig ikke?
Misia?
Nej.
Vil ingen se på mig?
Tekster af: Karen Dyrholm