Holdt I øje?
Vi legede en leg.
Jeg siger: "Jeg er grisen."
-Du siger… -Rør ikke hans æg!
-Ja. -Rør ikke hans æg.
Højere, bønder.
Med mere energi.
-Det er sjovt, når man forstår det. -Spil rigtigt inden for reglerne.
Nej, kom nu. Her. Arriguccio, du skal være svinet.
-Ja! -Ja.
-Nej. Det er venligt, Stratilia, men… -Jo.
-Arriguccio, grisetid! -Du vil elske det!
Det er lige dig. Tag ægget. Og gå nu!
-Jeg er grisen. -Rør ikke hans æg!
Du gør det forkert. Jeg viser dig det.
Du skal grynte. Og du skal jage os.
Du får mit lille æg, for jeg er grisen!
Rør ikke ved hendes æg!
Du fanger mig ikke!
Ægget! Du får mit lille æg!
-Du fanger mig ikke! -Du får ægget!
-Jeg er grisen! -Rør ikke hendes æg!
Hallo!
Det er lejesoldaterne!
-Tag sværdet. -Soldater, stram an.
Med villaen følger en prøvelse, men vi kan vinde.
Ja!
Lejesoldaterne tror, at villaen er befæstet og bevogtet.
Vi er befæstet. Vi er bevogtet.
Vi er en samling idioter.
Andet er til vores fordel her på toppen af bakken med en pålidelig port,
stejle mure med rigeligt vand og mad,
et cetera, et cetera.
Vi kan holde ud så længe som
fem år.
-Fem år! -Ja!
Med begrænset kannibalisme, seks.
De vil jage et nemmere bytte længe før da.
-Gud! -Mænd, grib til våben.
Tindaro, mit spyd er kun til pynt.
Det ser godt ud.
Gud i himlen. Det er Licisca.
Luk hende ind.
Tag den.
Hvor mange lejesoldater er der? Av!
Har du set Pampinea?
Licisca, vent!
Stop.
-Licisca. -Gå din vej.
-Hvor skal du hen? -Ud ad horedøren.
De står ved porten.
Ja, men Tindaro siger, at vi kan holde ud.
Militærgeniet? Han tager fejl. Men held og lykke.
Okay.
Jeg er rædsom, men…
Jeg bliver bedre, ikke?
Og jeg er din søster.
Nej, det betød ikke noget førhen, men det gør det nu. Du…
Giv mig en chance.
I hele mit liv har jeg haft
to dage væk fra dig.
Da jeg skubbede dig ned fra en bro, og da jeg kom her,
hvor drenge kunne lide mig, og jeg gjorde, hvad jeg ville,
og alle behandlede mig som et menneske.
Nu står du ved døren og trækker mig tilbage i trældom.
Jeg skulle ikke have skubbet dig ned fra broen.
Jeg skulle have skåret dit hoved af.
Men vent nu.
At bo her sammen med dig har ændret mig.
-Misia har forandret mig… -Selvom du ændrede dig,
-selv hvis dit sværmeri… -Det er ikke et sværmeri.
Jeg elsker hende.
Elsker du andre end dig selv?
Kære Gud. Nej!
Licisca siger, de er ved porten.
-Det er et problem. -Nej.
Den port har stået i over 200 år. Vi har god tid til at koge olien.
De har gennembrudt porten!
-Sirisco! -Nej!
Der.
Gud, nej!
Der må være mindst 30. Og de er høje.
Okay!
Vi går efter sekundære stillinger og kold olie!
Kold olie!
Værsgo.
Du er jo mægtig.
Tak.
Se os. Det er ligesom min drøm.
Banke, banke på, venner!
-Nej. -Åh gud.
Nej. Hvad fanden?
Venner?
Jeg havde det lige så sjovt!
-Misia, ro på. -Venner!
Jeg har gode nyheder.
Jeg gjorde en handel med denne herre og hans kammerater.
Han er ret fornuftig på trods af sit hårde ydre.
Du kan komme ind under våbenhvilens flag!
-Nej! -Hvorfor?
-Læg våbnene, og vent i stilhed… -Hvad fanden?
…mens vi sænker vores blodtørstige forsvar.
Det lyder godt.
Alle sænker deres forsvar.
-Sænk forsvaret. -Nej, hun dræber mig!
-Sænk forsvaret! -Læg det!
Læg det på jorden! På jorden!
-Nu er det nede. -Læg det!
-Glad nu? -Hun vil…
Pis.
For fanden.
Gør jer klar. Calandrino, til døren.
Hvorfor er du så stærk?
Værsgo, kære Calandrino.
Endelig.
Sirisco.
Tindaro.
Alle sammen. Hej.
Det er generalen fra Ordenens Disciple.
Han hedder Eric.
Det er ret sjovt.
Han er fra Gallien.
Jeg stødte tilfældigt på ham og tænkte:
"Jeg kan hjælpe mine venner."
Alt, hvad vi behøver, alt, hvad de beder om,
er min medgift.
Siger du, hvor den er?
For at være helt ærlig,
da jeg blev smidt ud, havde jeg medgiften med…
Hvordan?
Ikke vigtigt.
Sagen er, at Licisca tog den fra mig.
Afleverer hun den nu, klarer vi os alle sammen.
Ser I? Penge løser alt.
Licisca?
Hvordan har øjet det?
-Elskede. -Jeg kan ikke finde Jacopo.
Han skal nok klare sig. Han er sej.
-Er det min kjole? -Det er min nu.
-Hun ser smuk ud. -Tak.
-Du er en føniks. -Okay.
Fint, ikke?
Ja, okay.
Sig til dem, at de må tilgive mig og lade mig beholde villaen.
Eric. Tak.
Bare sig, at villaen er min nu. Så kan vi sige farvel.
Jeg troede, Villa Santa havde mange forsvarere.
Jeg troede, I var stærke.
Jeg afslutter aftalen og kræver villaen til min orden.
Mine mænd indsamler de rigdomme, som har forkælet jeres sjæle,
og så dræber de jer.
Eric. Eric!
-Det var ikke det, vi blev enige om. -Nej.
Slip helvede løs!
Arriguccio! Nej!
-Nej! -Jacopo!
Min villa, ikke din!
-Jacopo, kom her! -Vent.
Kom her. Du er min bedste ven.
Det skulle du ikke have!
Angrib mig!
Se Medusa i øjnene!
Nej!
Kyrasset er måske ikke ægte.
-Calandrino! -Jesus!
Hold min vin.
Du vil dø!
Åh gud.
Hvad? Intet bifald?
-Det var fantastisk. -Ja!
Fantastisk.
Vi gjorde det.
-Ja! -Det gjorde vi.
-Det var fantastisk. -Tak.
Hurra!
Er jeg død?
Du må indrømme, jeg…
Jeg gjorde mit bedste for at hjælpe, ikke?
Hvad sker der? Av.
Du gav hende medgiften, ikke?
Ikke sandt?
Hvad skulle jeg gøre? Lade hende sulte?
Det er hendes medgift.
Forstår du ikke det? Du er jo rig.
Hun fik dig til at dræbe en.
I hørte jo, hun indgik en aftale for at redde os.
-Hun er klog. -Hun er inde i din hjerne.
Du vil aldrig holde op med at elske hende, vel?
Licisca hader mig.
Du burde hade Pampinea. Hvorfor hader du ikke Pampinea?
Du har tilbragt en måned som tyende, og du tror, du er så forandret.
Men nej!
Man ser kun en side af en person ad gangen.
Ikke det fulde billede.
Kærlighed har mere end én dimension.
Kærlighed har lange kløer.
Men det forstår du nok ikke rigtigt, vel?
Ikke flere kvinder, der taler. Vi må møde fjenden.
-Nej. -Resten af dem. Jeg er klar.
-Nej. -Jeg er klar til kamp.
Ti stille.
Du er fantastisk. Du er soldat.
-Ti stille. -Jeg er klar til mere.
Senere bør vi elske.
-Stop nu. -Nej, alle ved det nu.
Jeg glemte trompeten.
Hør efter, lejesoldater.
Hør godt efter.
I handler af grådighed og ondskab,
men jeg har godt nyt. I kan lette jer selv i dag.
Der er ingen grund til at kæmpe.
Vi er alle lige på denne smukke planet.
Eric er død!
Jeg stak ham ned.
I får samme behandling, hvis I bliver.
Stikke, stikke.
Stikke.
-Stikke! -Lejesoldater!
Jeg, Tindaro,
køber jeres tjenester med den her.
Jeres første opgave er at adlyde enhver ordre
fra den retmæssige ejer af denne villa. Stratilia.
Hun skal være jeres dronning.
Stratilia, kom her, og lad dem se din skønhed.
Se hendes skønhed.
Forsvind.
-Jeg sagde, forsvind. -Forsvind!
-I kan ikke besejre os. -Nemlig!
Dræb dem!
De tænker over det.
Er du okay?
Ja.
Jeg har det godt, tak.
Klingen nappede bare lungen, så jeg har det nok fint i morgen tidlig.
Jeg har to lunger.
Hvorfor griner du? Hvad er der galt med dig?
Jeg…
Kom nu!
Fortsæt!
Kom nu, I røvhuller!
Murbrækkeren…
Vi kommer nu!
…er et berygtet krigsredskab.
Måske har de en kæmpe.
Vores indsats har været forgæves.
Venner,
mange militærledere gennem historien har været beæret over at levere budskabet,
som I får at høre nu.
-Sejr. -Vi gjorde det.
Vi skal alle dø.
Nej.
Bønner er sjældent effektive,
og de gør ofte skæbnerne vrede,
som arbejdede hårdt på at arrangere interessante dødsfald for folk.
Retræte er eneste mulighed.
Lad os gemme os, mens de plyndrer vores rigdomme,
og strække de få minutter, der er tilbage af livet.
Sammen flygter vi modigt.
En, to, tre!
-Panfilo? -Ja, kære?
-Hvad laver du? -Jeg vil se det ske.
-Er du ikke bange? -Ser jeg bange ud?
Er jeg forelsket i dig?
Pause, tak.
Men jeg er gift.
-Okay. -Okay.
Stratilia, den vej.
-Den her vej. -Hvad?
Den her vej.
Hurtigt.
Licisca eller Filomena?
Gud!
Du er lille…
…som en slange.
Tak. Min mor kunne ligge på Bebudelsesdags-fadet.
Hvil i fred. Filomena!
Hvad?
Undskyld, jeg ikke troede dig, da du sagde, du ikke var tyende.
Jeg kan se det nu. Det er ret tydeligt.
Du har en vis skønhed, ikke?
Noget, et tyende ikke ville have.
Ligesom Misia?
Præcis!
Vi kan hjælpe hinanden!
Stop!
Jeg har fækale ædelstene.
D'damer, stop!
Stop!
Gudskelov. Lige den, jeg havde mest brug for.
Vi kunne være gået. Vi havde en chance.
Trøst dig med denne tanke.
Jacopo er stærk. Bliver han forældreløs, kan de hyre ham som børnesoldat.
Tak.
Jeg troede, de håbløse bønder kunne forsvare os.
-Jeg ledte os på afveje. -Nej.
Jeg vendte om for at gøre krav på villaen for min søn.
-Hvilken arrogance. -Det var retfærdighed.
Retfærdighed. Villaen er hans.
Du kan ikke bebrejde dig selv, når uhyrer kommer for at stjæle den.
Det gør mig vred, at du tror, du har begået fejl.
-Jeg har svigtet min søn. -Nej.
Du har givet ham alt.
Kærlighed mest af alt.
Han er heldig.
Forstår du det, Jacopo?
Du er heldig.
Her.
Rejs dig op. Tag det her på.
Hjælp ham det på.
Du er generalen nu. Sådan.
Latterligt. Tag det af.
Du har ikke brug for det.
Okay?
-Det er ikke pest, men et knivsår. -Man kan aldrig vide.
Gennemsøg værelserne. Tag alt af værdi.
Dræb alle, I møder.
De er syndere.
Hvilken lettelse at se dig.
Jeg er lettet over, du ville se mig.
-Jeg var bange for, at du hadede mig. -Det kunne jeg da ikke.
Så Filomena er…
Hun er smuk.
Ja, det er hun.
Er I tætte?
Ja, det håber jeg.
Alt i orden, viscontessa?
Jeg har spist noget forkert.
Hurtigt.
Han elskede ikke bare bier. Han respekterede dem.
Calandrino var en skøn mand. Jeg glædede mig til, at I blev venner.
I ville få ham ud af hans skal.
-For fanden, de mænd! Gud! -De hører os måske.
Jeg er ligeglad.
For vi finder en måde at besejre dem på lige nu.
Kom på nogle idéer. Idéer. Tænk. Hvem har nogen idéer?
-En idé kunne være at overgive os. -Ikke endnu.
Har vi noget valg?
Vi vil alle leve, på vores egen sjove måde.
Det er bedre at dø, Arriguccio, end at sleske for dem.
Ikke mere sleskeri!
Sirisco, vi har ikke overlevet så længe på grund af stolthed.
Måske er det på tide, I giver stolthed en chance, ven.
Hvem har nogen idéer?
Hvem har nogen idéer? Hit med dem.
Måske kan vi lokke dem.
Vi kan lokke dem et sted hen. Det er en god start. Ja!
Kom med flere idéer. Ja.
Vi lader, som om vi er døde, og så stikker vi dem.
Der har du fat i noget godt! Sid ned. Lad mig se jeres døde ansigter.
Spil døde, alle sammen. Spil døde.
Nej, lad os ikke gøre det. Dårlig idé.
Vi var godt på vej. Vi kan gøre det sammen!
Vi kunne foregive at være uhyrer!
Hvad?
Tag en mand med.
Hvad laver han?
Åh ja. De er bange for pesten.
Jeg elsker den ikke.
Neifile var min favorit.
Hun var sjov.
Hun var virkelig sjov.
Så døde hun. Så var hun knap så sjov.
Er det sorg?
Enten frihed eller sindssyge. Uanset hvad, så er det noget,
jeg føler dybt.
Jeg føler mig ret fri.
-Uafhængig. -Ja. Det giver mening.
Vi skal snart dø.
Man får lyst til at stikke næsen frem til det sidste slag.
Vil du dø?
Vil du ikke være fri?
Hvad holder dig her?
Nej!
Giv slip!
Åh ja, ikke flere rigdomme.
-Nej! -Hvor er damerne?
-Filomena? -Det lyder sådan.
Forventede du, at hun overlevede?
-Jeg havde ikke tænkt over det. -Begynd ikke nu.
Nej…
-Hvad har du her? -En gris.
-Kan du hjælpe mig derned? -Til tjeneste, padrona.
Men…
…du kan bare gå.
Ingen vogter døren.
Du vil gerne væk, ikke?
Befri dig for hende.
Vær en dame.
Eller en luder. Eller en gadeklovn.
Du kan være hvem som helst.
I sidste ende
er kærlighed en byrde.
Jeg redder hende.
Jeg er med.
Hvornår blev Panfilo fantastisk?
Kom ind.
Kan du ikke se det? Det nytter ikke…
Jeg er grisen!
Ja!
Rør ikke mit æg!
Rør den ikke! Grisebasse.
Hvor er grisen?
Hvor er den?
En til dig. Jeg er grisen!
Rør ikke mit æg.
Kærlighed er en byrde.
En til ham og en til ham.
Hjælp mig!
Hjælp!
Hjælp mig!
Licisca, du reddede mig igen.
Ja, din dumme kælling. Kærlighed har lange kløer.
Det er vist slut for mig.
Tindaro?
Ja?
Vi har været igennem så meget de sidste dage.
Du elsker mig ikke.
Din kærlighed kræves ikke af min kærlighed.
Du ved ikke noget om mig.
-Jeg kender dig bedre end de fleste. -Måske, men…
Jeg ved, du har fået lidt
og fået taget meget fra dig.
Er det sandt?
Ja.
Jeg beder bare om…
…at du lader mig give dig, hvad jeg kan,
hvad jeg har. Det er ikke meget nu,
men gør mig den ære.
-Halskæden tilhørte… -Vi tager den.
Godt.
Jacopo…
Det var rart at være din ven.
Men inderst inde ønsker jeg, at du måske vil betragte mig som en far.
Ville du gøre det?
Vil du se mig som en far?
Ja.
Jeg troede virkelig, jeg ville dø!
Hvordan ved man det?
Vi har oplevet langt værre kniber, frue.
Da din vinterhat væltede din fars klædeskab?
Jøsses.
-Han var så vred. -Så vred.
Du har ret, Misia. Sammen overkommer vi alt.
Alt.
Misia?
Din kærlighed…
Du elsker mig, uanset hvad jeg gør.
Det er den største gave.
Det er pænt af mig, ikke?
Jeg giver ikke slip på dig,
så længe jeg lever.
Jeg har lært, at det er den sandeste sandhed.
Ja.
Misia.
Kommer de?
Ja.
Er det slut?
Ja.
-Du ville jo ikke rejse uden Misia? -Hun traf sit valg.
Kan vi ikke nok komme på en idé, der kan hjælpe?
Arriguccio.
Du fandt et sværd. Det er nyttigt. Det kan måske hjælpe.
Du havde ret.
Jeg prøvede at overgive mig
til en lejesoldat.
Og tænk engang.
Jeg er blevet myrdet.
Nej, nej…
Nej, nej.
Du skal ikke bebrejde dig selv.
Selv om det jo indlysende nok…
Nej, nej…
Du må ikke dø.
Nej.
Her er planen.
Vi putter dig i tønden.
Jeg forsegler den, og de opdager dig aldrig.
-Okay? -Okay.
-Vær forsigtig. -Okay.
Op.
Jeg sværger troskab til mændene ovenpå.
-Jeg er naturligt underdanig. -Ja, det er du.
Og jeg lader, som om jeg er deres tyende i stedet for din.
Når alt er stille, i nattens mulm og mørke,
kommer jeg herned og hjælper dig op.
Så sniger vi os hjem sammen.
Misia.
Tak.
Måske tager du også noget mad med? Jeg er vis på, jeg bliver sulten.
Javist, viscontessa.
-Okay. -Okay.
Okay.
Misia?
Hvad skulle jeg gøre uden dig?
Vi får aldrig svaret.
Hvorfor synger du ikke en sang
til at fordrive tiden?
Tulipanen og æbletræet
Stod fredfyldte på engen
-Da ud fra under morbærbusken -Da ud fra under morbærbusken
-Der fløj en lille spurv -Der fløj en lille spurv
-Tulipanen og æbletræet -Tulipanen og æble…
-Stod fredfyldte på engen -…fredfyldte på engen
Da ud fra under morbærbusken
Der fløj en lille spurv
Hvad gør jeg uden dig?
Stod fredfyldte på engen
Da ud fra under morbærbusken
Der fløj en lille spurv
De kan forhindre os i at bo her, og de kan forhindre os i at rejse herfra…
…men de kan ikke forhindre mig i at brænde stedet ned.
Jeg brænder stedet ned.
Hvem er med mig?
Ingen skal have denne villa.
Ingen andre end vores lig!
Brænd!
Okay. Jeg lader den ligge her.
Kom!
Gud, kælderen brænder!
-Holder vi fest? -Hov!
Det var min idé at brænde stedet ned!
-Vi kan ikke blive her. -Vi kunne kæmpe til døden.
Jeg kan føre os i kamp.
Det er jeg ikke klar til.
Udover hinanden…
…hvad er her værd at kæmpe for?
Jeg tror, jeg kan få jer ud herfra.
Sådan. Læg den der.
Vi henter mere.
Skat…
Jeg har brug for din hjælp.
Jeg kan ikke dø uden dig.
Hey!
-Nu! -Af sted!
Af sted!
Hurtigt! Af sted!
Kom nu!
Min herre!
Hurtigt!
Af sted! Skynd jer!
Pest!
Træk jer tilbage! Pest!
-Pest! -Bror.
Vi ses, min ven.
Pest!
-Pest! -Pest!
Stratilia!
Jacopo. Pas på hende.
Pest!
Bueskytter!
-Pest! -Bueskytter!
Godt så.
Jacopo!
Jeg redder dig!
Jacopo! Nej!
Dræb dem alle!
Kom så! Hurtigt!
Jeg troede, det ville brænde ned.
Det er lavet af sten.
Idiot.
Du minder mig om din far.
Gud! Tænk, at vi overlevede.
Men jeg må tro på det, ellers var jeg død.
Nyt kapitel!
Hvad sker der?
-Skulle vi ikke tilbage til landsbyen? -Vi finder et andet sted.
-Skal jeg tage med? -Nej.
Jamen så farvel.
Sirisco.
Vær ikke trist.
Som du sagde, vi overlevede.
Vi gjorde det.
-Vi gjorde det. -Ja.
-Ja.
Okay.
Vi har alle grædt godt.
Kom, så går vi.
Op med dig.
-Rejs dig, min due. -Nej.
Rejs dig, min due!
Velkommen til.
Det er min og Liciscas hule.
Lad, som om I er hjemme, men vogt jer for den onde Vitrucchia.
Hvem er Vitrucchia?
Hun er en natteheks.
-Natteheks? -Ja.
Vitrucchia, Vitrucchia Djævelen forbandede dit navn
Næ, nej.
Vitrucchia!
Overlevede han?
Far?
Ja.
Det håber jeg ikke. Så er han vred.
Det må vi finde ud af.
Ja.
Jeg elsker dig…
…mod min vilje.
Jeg elsker dig mere,
og det vil jeg gerne.
Hold kæft, I to!
Giannello besteg Peronella, som en hingst bestiger en hoppe.
Han gik i gang med opgaven.
Misia!
I sidste ende vandt Giannello to præmier den dag.
Den amourøse omfavnelse af blikkenslagerens kone
og et gratis badekar, han altid havde drømt om.
-Vældig godt. -Bravo.
Vældig godt.
Sirisco, din tur.
-Den er svær at slå. -Tindaro døde.
Ja.
Og Panfilo.
Det var pænt af Panfilo.
Det er trist at dø.
Ja.
Man kan ikke gøre noget ved det.
Døden eller den triste del?
Begge dele.
Du kunne få en appelsin.
-Sådan. Vil I have? -Ja tak.
-Hvad har du ellers? -Kun appelsiner.
-En appelsin. -Du har mange.
-Nej, jeg er ikke sulten lige nu. -For pokker!
Må jeg få noget af din?
Sirisco, fortæl os en glad en.
En glad en?
Misias var ganske glad.
Lad os se…
En kærlighedshistorie?
-Vil I høre sådan en? -Ja.
Ja.
For noget tid siden bad landsbyboerne i Saluzzo
deres markis, en inkarneret ungkarl,
om at gifte sig i håb om at få en arving.
Han var ikke vild med idéen, men han indvilgede på én betingelse.
At han selv kunne vælge sin kone,
og at landsbyboerne ville blive uanset udfaldet.
Han tager til landsbyen og vælger den smukkeste kvinde,
men hun var også den fattigste.
-Hvorfor? -Så…
-Jeg er ikke nået dertil. -Undskyld.
Tekster af: Karen Dyrholm