‫- דקמרון -‬
‫אוקיי, אז צפיתם?‬
‫שיחקנו משחק.‬
‫אני אומר, "אני החזיר",‬
‫אתם אומרים, "אל תיגעו בביצה שלו!"‬
‫כן.‬ ‫-אל תיגעו בביצה שלו.‬
‫חזק יותר, איכרים!‬
‫יותר מרץ.‬ ‫-אפשר יותר חזק.‬
‫זה ממש כיף ברגע שקולטים.‬ ‫-כן.‬
‫שחקו נכון, ושמרו על החוקים.‬
‫לא, קדימה. הנה.‬
‫אריגוצ'יו, אני חושבת‬ ‫שאתה צריך להיות החזיר.‬
‫כן!‬ ‫-כן.‬
‫לא. זו הצעה אדיבה, סטרטיליה, אבל אני…‬ ‫-קדימה.‬
‫אריגוצ'יו, זמן חזיר!‬ ‫-אריגוץ', אתה תאהב את זה!‬
‫זה ממש מתאים לך.‬
‫הנה, קח את הביצה, ועכשיו… קדימה!‬
‫אני החזיר.‬ ‫-אל תיגעו בביצה שלו!‬
‫אתה לא עושה את זה נכון. אני אראה לך.‬
‫אתה צריך לנחור, ואתה צריך לרדוף אחרינו.‬
‫אתם תקבלו את הביצה הקטנה שלי,‬ ‫כי אני החזיר!‬
‫אל תיגעו בביצה שלה!‬
‫לא תתפסי אותי!‬
‫ביצונת! אתם תקבלו את הביצונת שלי!‬
‫לא תתפסי אותי.‬ ‫-אתה תקבל את הביצה!‬
‫אני החזיר!‬ ‫-אל תיגעו בביצה שלה!‬
‫שלום!‬
‫אלה שכירי החרב!‬
‫קח את החרב שלך.‬ ‫-חיילים, התאספו.‬
‫מתנת הווילה הזו מגיעה כמבחן,‬ ‫אך זה מבחן שנוכל לנצח בו.‬
‫כן!‬ ‫-שכירי החרב האלה מאמינים‬
‫שהווילה הזאת מבוצרת ושמורה.‬
‫אנחנו מבוצרים. אנחנו שמורים!‬
‫כן.‬ ‫-אנחנו אסופה של אידיוטים.‬
‫ודברים אחרים רבים עומדים לטובתנו.‬ ‫אנחנו נמצאים על ראש גבעה, עם שער אמין,‬
‫חומות גבוהות עם שפע מים ומזון,‬
‫וכו' וכו' וכו'.‬
‫אני מאמין שנוכל לשרוד במשך…‬
‫חמש שנים.‬
‫חמש שנים!‬ ‫-כן!‬
‫עם קניבליזם מבוקר, שש.‬
‫והם יחפשו טרף קל יותר הרבה לפני כן.‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫גברים, קחו את כלי הנשק שלכם.‬ ‫-סניור טינדארו, החנית שלי דקורטיבית בלבד.‬
‫היא נראית טוב.‬
‫אלוהים. זאת ליצ'יסקה.‬
‫תכניסו אותה.‬
‫קח את זה.‬
‫ראית את שכירי החרב? כמה הם?‬
‫אאוץ'!‬
‫ראית את פמפינאה?‬
‫ליצ'יסקה, חכי!‬
‫ליצ'יסקה, עצרי.‬
‫ליצ'יסקה!‬ ‫-תתרחקי ממני, בבקשה.‬
‫לאן את בכלל הולכת?‬
‫החוצה מדלת הזונות,‬ ‫אם את חייבת לדעת. הם כבר בשער.‬
‫אבל טינדארו אמר שנוכל לחכות עד שהם ילכו.‬
‫אה, הגאון הצבאי?‬
‫טוב, הוא טועה. אבל שיהיה לכם בהצלחה.‬
‫אוקיי.‬
‫אני איומה, אבל…‬
‫אני משתפרת, לא?‬
‫ואני אחותך.‬
‫אוקיי, אני יודעת‬ ‫שפעם לא הייתה לזה שום משמעות,‬
‫אבל עכשיו יש לזה. רק…‬
‫תני לי הזדמנות.‬
‫היו לי, במשך כל חיי,‬
‫יומיים רחוק ממך.‬
‫היום בו דחפתי אותך מגשר,‬
‫והיום למחרת, בו הגעתי לכאן,‬
‫ובנים חיבבו אותי, ועשיתי מה שאני רוצה,‬
‫וכולם התייחסו אליי כמו לבת אדם.‬
‫ואז את מופיעה בדלת,‬ ‫וגוררת אותי חזרה לעולם המשרתת.‬
‫לא הייתי צריכה לדחוף אותך מהגשר.‬
‫הייתי צריכה לכרות לך את הראש.‬
‫לא, אבל חכי רגע.‬
‫החיים כאן איתך שינו אותי.‬
‫מיסיה שינתה אותי…‬
‫אפילו אם באמת השתנית,‬
‫אפילו אם ההידלקות הקטנה שלך על מיסיה…‬ ‫-זאת לא הידלקות.‬
‫אני אוהבת אותה.‬
‫אשמח לראות אותך אוהבת מישהו מלבד עצמך.‬
‫אלוהים. לא…‬
‫ליצ'יסקה אומרת שהם בשער.‬
‫זאת בעיה.‬ ‫-לא.‬
‫השער הזה עומד שם כבר יותר מ-200 שנה.‬ ‫יש לנו הרבה זמן להרתיח את השמן.‬
‫הם פרצו את השער!‬
‫סיריסקו!‬ ‫-לא!‬
‫שם.‬
‫אלוהים.‬
‫הם בטח 30.‬
‫והם גבוהים.‬
‫אוקיי!‬
‫אנחנו הולכים על עמדות משנה ושמן קר!‬
‫שמן קר!‬
‫הנה.‬
‫לא ידעתי שאת חזקה כל כך.‬
‫תודה.‬
‫תראו אותנו.‬
‫זה בדיוק כמו שחלמתי.‬
‫טוק-טוק, חברים!‬
‫לא.‬ ‫-אלוהים.‬
‫לא! מה לעזאזל?‬
‫חברים?‬
‫כל כך נהניתי!‬
‫מיסיה, תירגעי.‬ ‫-חברים!‬
‫יש לי חדשות טובות.‬
‫סיכמתי על עסקה עם האדון הזה ועם עמיתיו.‬
‫הוא הגיוני למדי, למרות חזותו הקשוחה למראה.‬
‫אתם רשאים להיכנס תחת דגל הפסקת אש!‬
‫לא! מה?‬ ‫-למה?‬
‫הניחו את כלי הנשק שלכם וחכו בדממה…‬
‫מה לעזאזל?‬ ‫-בזמן שנוריד את הגנותינו האימתניות.‬
‫אוקיי, נשמע טוב.‬
‫כולם, הורידו את ההגנות.‬
‫הורידו הגנות.‬ ‫-לא, היא תהרוג אותי!‬
‫הורידו הגנות!‬ ‫-תורידו את זה!‬
‫הניחו את זה על הקרקע!‬
‫זה ירד עכשיו.‬ ‫-תורידו את זה!‬
‫שמח?‬ ‫-היא…‬
‫שיט.‬
‫פאק!‬
‫אוקיי, כולם להתכונן. קלנדרינו, לדלת.‬
‫למה את כל כך חזקה?‬
‫קדימה, קלנדרינו היקר.‬
‫סוף סוף.‬
‫סיריסקו.‬
‫טינדארו.‬
‫כולם.‬
‫היי.‬
‫זה גנרל חסידי הסדר.‬
‫שמו אריק,‬
‫וזה ממש מצחיק.‬
‫הוא… הוא מגאליה.‬
‫בכל מקרה, נתקלתי בו במקרה וחשבתי,‬
‫"היי, אוכל לעזור לחברים שלי."‬
‫כל מה שאנחנו צריכים,‬ ‫באמת, כל מה שהם מבקשים‬
‫זה את הנדוניה שלי.‬
‫אז תגלי לנו איפה החבאת אותה?‬ ‫-כן, אם להיות לגמרי כנה,‬
‫כשגורשתי, הנדוניה הייתה אצלי, אז…‬
‫מה? איך?‬
‫לא חשוב!‬
‫הנקודה היא שליצ'יסקה לקחה אותה ממני.‬
‫אם היא תיתן אותה עכשיו, כולנו נהיה בסדר.‬
‫אתם רואים? כסף פותר הכול.‬
‫ליצ'יסקה?‬
‫איך העין שלך?‬
‫אהובתי.‬ ‫-אני לא מוצאת את יאקופו.‬
‫מה? הוא יהיה בסדר, הוא חיה רעה.‬
‫סליחה, זאת השמלה שלי?‬ ‫-היא שלי עכשיו.‬
‫היא נראית מדהים.‬ ‫-תודה.‬
‫את עוף החול.‬ ‫-בסדר.‬
‫יפה, כן?‬
‫כן, אוקיי.‬
‫אז רק תגיד להם שהם חייבים‬ ‫לסלוח לי ולהשאיר את הווילה ברשותי.‬
‫אריק, תודה.‬
‫רק תזכיר את העובדה שהווילה שלי עכשיו,‬ ‫ונוכל להיפרד.‬
‫האמנתי שרבים יגנו על וילה סנטה.‬
‫האמנתי שתהיו חזקים.‬
‫אני שם סוף לעסקה שלנו,‬ ‫ולוקח את הווילה הזאת למסדר שלי.‬
‫אנשיי יאספו את חפצי היוקרה‬ ‫שהשחיתו את נשמותיכם,‬
‫ואז יהרגו את כולכם.‬
‫אוקיי, אריק!‬
‫זה לא מה שסיכמנו.‬ ‫-לא, זה לא.‬
‫שחררו את הגיהינום!‬
‫אריגוצ'יו! לא!‬
‫לא!‬ ‫-יאקופו!‬
‫הווילה שלי, לא שלך!‬
‫יאקופו, לך אחורה.‬ ‫-חכה.‬
‫אחורה. אתה החבר הכי טוב שלי.‬ ‫-בוא.‬
‫היי, לא אמור להיות לך דבר כזה!‬
‫התייצב מולי!‬
‫התייצב מול מבטה של מדוזה!‬
‫לא!‬
‫יכול להיות שהשריון הזה מזויף.‬
‫קלנדרינו!‬ ‫-אלוהים!‬
‫תחזיקי את היין שלי.‬
‫אתה תמות!‬
‫אלוהים.‬
‫מה?‬
‫אין מחיאות כפיים?‬
‫זה היה נהדר.‬ ‫-כן!‬
‫זה היה נהדר.‬
‫עשינו את זה.‬
‫כן!‬ ‫-נכון.‬
‫זה היה מדהים.‬ ‫-תודה.‬
‫הידד!‬
‫אני מת?‬
‫אתם חייבים להודות שאני…‬
‫באמת שעשיתי כמיטב יכולתי כדי לעזור, נכון?‬
‫אני עדיין חי? אאוץ'.‬
‫נתת לה את הנדוניה, נכון?‬
‫נכון?‬
‫מה הייתי אמורה לעשות? לתת לה לגווע ברעב?‬
‫זאת… הנדוניה שלה.‬
‫חשבתי שתביני זאת, כבחורה עשירה.‬
‫היא אילצה אותך להרוג מישהו.‬
‫שמעתם אותה.‬ ‫היא עשתה עסקה כדי להציל את כולנו.‬
‫היא גבירה חכמה…‬ ‫-היא כל כך עמוק במוח שלך.‬
‫לעולם לא תפסיקי לאהוב אותה, נכון?‬
‫ליצ'יסקה שונאת אותי.‬
‫את אמורה לשנוא את פמפינאה.‬ ‫למה את לא שונאת את פמפינאה?‬
‫בילית בערך חודש כמשרתת,‬ ‫ואת חושבת שכל כך השתנית.‬
‫אבל לא!‬
‫את רואה רק צד אחד באדם כל פעם,‬
‫בלי שום היסטוריה.‬
‫לאהבה יש יותר מממד אחד.‬
‫לאהבה יש ציפורניים ארוכות.‬
‫אבל אני מניחה‬ ‫שאת לא תביני שום דבר בנושא, נכון?‬
‫אוקיי, מספיק עם דיבורי הנשים.‬ ‫אנחנו צריכים להיפגש עם האויב.‬
‫לא.‬ ‫-ממה שנשאר מהם.‬
‫שקט.‬ ‫-לא, אני מוכן.‬
‫לא, די.‬ ‫-אני מוכן לקרב!‬
‫די לדבר.‬
‫אתה מדהים. אתה חייל.‬
‫די לדבר.‬ ‫-תראו אותנו. אני מוכן לעוד.‬
‫אחר כך כדאי שנעשה אהבה.‬
‫אולי תפסיק?‬ ‫-לא, כולם כבר יודעים.‬
‫שכחתי את החצוצרה.‬
‫שימו לב, שכירי חרב!‬
‫אנא הקשיבו.‬
‫כולכם פועלים מתוך חמדנות וזדוניות,‬
‫אבל יש לי חדשות טובות.‬
‫תוכלו להשתחרר מעולכם היום!‬
‫אין צורך להילחם.‬
‫כולנו שווים על הפלנטה היפהפייה הזאת.‬
‫אריק מת!‬
‫דקרתי אותו!‬
‫ואתם תקבלו טיפול דומה אם תישארו.‬
‫דקירה! דקירה! דקירונת!‬
‫דקירונת!‬
‫דקירה!‬ ‫-שכירי חרב!‬
‫אני, טינדארו,‬
‫קונה את שירותכם עם זה.‬
‫המשימה הראשונה שלכם היא לציית לכל הוראה‬
‫של בעליה החוקיים של הווילה הזו, סטרטיליה.‬
‫היא תהיה מלכתכם.‬
‫סטרטיליה, בואי הנה ותני להם לחזות ביופייך.‬
‫חזו ביופיה.‬
‫לכו מפה!‬
‫אמרתי לכו מפה!‬ ‫-לכו מפה!‬
‫לא תוכלו להביס אותנו!‬ ‫-כן!‬
‫הרגו אותם!‬
‫הם חושבים על זה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני מרגיש מעולה, תודה.‬
‫אני חושב שהלהב רק חתך את הריאה שלי,‬ ‫אז אני צופה שאהיה בסדר בבוקר.‬
‫יש לי שתי ריאות.‬
‫למה אתה צוחק? מה לעזאזל הבעיה שלך?‬
‫אני לא…‬
‫קדימה!‬
‫עוד!‬
‫קדימה, ממזרים!‬
‫איל הניגוח…‬ ‫-אנחנו נכנסים!‬
‫כלי לוחמה נודע לשמצה.‬
‫או שאולי יש להם ענק.‬
‫אנחנו כמעט בפנים!‬ ‫-מאמצינו היו לשווא.‬
‫חברים,‬
‫למצביאים רבים לאורך ההיסטוריה‬ ‫היה הכבוד להעביר את המסר‬
‫שאני עומד להעביר לכם.‬
‫ניצחון!‬ ‫-עשינו את זה!‬
‫אנחנו כמעט בפנים.‬ ‫-כולנו עומדים למות.‬
‫לא!‬
‫אני מזכיר לכם שנדיר שתפילות מועילות,‬
‫ולעיתים קרובות למעשה מכעיסות את המוירות,‬
‫שעבדו קשה מאוד‬ ‫כדי לסדר לאנשים מוות מעניין.‬
‫נסיגה היא האפשרות היחידה שלנו.‬
‫הבה נסתתר למטה בזמן שהם יבזזו את עושרינו,‬
‫ונאריך את חיינו בכמה דקות נוספות.‬
‫ביחד, נברח באומץ!‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫פאנפילו?‬ ‫-כן, יקירה?‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-נשאר כאן כדי לראות את זה קורה.‬
‫אתה לא פוחד?‬ ‫-נראה שאני פוחד?‬
‫אני מתאהבת בך?‬
‫אני צריך הפסקה.‬
‫זה לעולם לא יעבוד. אני נשוי.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫סטרטיליה, משם.‬
‫הנה, מכאן.‬ ‫-מה?‬
‫משם.‬
‫מכאן.‬
‫מהר.‬
‫ליצ'יסקה או פילומנה?‬
‫אלוהים.‬
‫את קטנה…‬
‫כמו נחש.‬
‫תודה. אימי הייתה יכולה‬ ‫להכניס את כל גופה למגש חג הבשורה.‬
‫שתנוח על משכבה בשלום. פילומנה!‬ ‫-מה?‬
‫אני מצטערת שלא האמנתי לך‬ ‫כשאמרת לי שאת לא משרתת.‬
‫עכשיו אני רואה את זה, כמובן.‬ ‫האמת שזה ברור למדי.‬
‫יש לך יופי מסוים.‬
‫משהו שמשרתת פשוט… לא הייתה מסתדרת איתו.‬
‫כמו מיסיה?‬
‫בדיוק!‬
‫את יודעת, נוכל לעזור זו לזו, פילומנה!‬
‫די!‬
‫יש לי אבני חן בצואה.‬
‫בנות, מספיק!‬
‫מספיק!‬
‫תודה לאל. בדיוק מי שהכי הייתי זקוקה לה.‬
‫יכולנו לעזוב. הייתה לנו הזדמנות.‬
‫התנחמי בזה,‬
‫יאקופו בחור חסון,‬
‫והם עשויים לקחת אותו כילד-חייל‬ ‫אם הוא יתייתם.‬
‫תודה.‬
‫אני זה שחשב‬ ‫שהאיכרים חסרי האונים האלה יגנו עלינו.‬
‫אני הכשלתי אותנו.‬ ‫-לא, עמדנו לעזוב,‬
‫אבל חזרתי‬ ‫כדי לקחת בעלות על הווילה עבור בני.‬
‫איזו יהירות.‬ ‫-זו לא הייתה יהירות, אלא צדק.‬
‫צדק. הווילה שלו.‬
‫את לא יכולה להאשים את עצמך‬ ‫כשמפלצות מגיעות במקרה כדי לגנוב אותה.‬
‫מרתיח אותי שאת חושבת שעשית טעות כלשהי.‬
‫אכזבתי את בני.‬ ‫-לא.‬
‫נתת לו הכול.‬
‫ואהבה, יותר מכול.‬
‫הוא מבורך.‬
‫אתה מבין, יאקופו?‬
‫אתה מבורך.‬
‫היי, הנה.‬
‫עמוד, קח את זה. קדימה, עטה את זה.‬
‫עזרי לו לעטות את זה.‬
‫אתה הגנרל עכשיו. הנה.‬
‫זה נראה מגוחך. תוריד אותו.‬
‫אתה לא זקוק לו. אתה בסדר בלעדיו.‬
‫אוקיי?‬
‫זה לא הדבר, זה פצע מסכין.‬ ‫-אף פעם אי אפשר להיות בטוח.‬
‫חפשו בחדרים. אספו כל דבר בעל ערך.‬
‫הרגו את כל מי שאתם פוגשים.‬
‫הם חוטאים.‬
‫איזו הקלה לראות אותך, מיסיה.‬
‫איזו הקלה שאת רואה אותי, ויקונטית.‬
‫כל כך דאגתי שאת שונאת אותי.‬ ‫-לעולם לא אוכל לעשות דבר כזה.‬
‫אז, פילומנה, הא? היא…‬
‫היא יפה.‬
‫כן, היא יפה.‬
‫אתן קרובות?‬
‫כן, אני מקווה.‬
‫את בסדר, ויקונטית?‬
‫אכלתי משהו שלא עושה לי טוב.‬
‫לכי.‬
‫הוא לא סתם אהב דבורים, הוא כיבד אותן.‬
‫אוי, קלנדרינו היה אדם נהדר.‬
‫לכן כל כך ציפיתי שתהיו חברים.‬
‫הייתם מוציאים אותו מהקונכייה שלו.‬
‫לעזאזל איתם! אלוהים!‬ ‫-הם עלולים לשמוע אותנו.‬
‫לא אכפת לי.‬
‫כי אנחנו נמצא עכשיו דרך להביס אותם.‬
‫בואו נחשוב על רעיונות. רעיונות.‬ ‫קדימה, חשבו. למי יש רעיונות?‬
‫רעיון אחד יכול להיות כניעה.‬ ‫-בואו לא נתחיל בזה.‬
‫איזו ברירה יש לנו, חבר?‬
‫כולנו רוצים לחיות, בדרכנו הקטנה והמשעשעת.‬
‫עדיף למות, אריגוצ'יו,‬ ‫מאשר ללקק את הנעליים שלהם!‬
‫לא עוד ליקוק נעליים!‬
‫סיריסקו, לא שרדנו עד עכשיו בזכות גאווה.‬
‫טוב, אולי הגיע הזמן‬ ‫שתיתן לגאווה סיכוי, חבר.‬
‫טוב, למי יש רעיונות?‬
‫למי יש רעיונות? רעיונות, קדימה.‬
‫טוב, אולי נוכל לפתות אותם.‬
‫נוכל לפתות אותם לאנשהו, זה טוב!‬ ‫התחלה מעולה, כן!‬
‫עוד, בואו נמשיך. תמשיכו, כן.‬
‫נעמיד פני מתים, ואז נדקור אותם.‬
‫זה! עכשיו אנחנו הולכים בכיוון טוב.‬
‫שב. בואו נראה את פרצופי המתים שלכם.‬
‫כולם, העמידו פני מתים. כן.‬
‫אוקיי, בואו לא נעשה את זה. רעיון גרוע.‬
‫התקדמנו. נוכל לעשות את זה ביחד!‬
‫אולי נעמיד פני מפלצות?‬
‫מה?‬
‫קח איתך מישהו.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫אה, כן. הם נורא פוחדים מהדבר.‬
‫גם אני לא מת עליו.‬
‫נייפילה הייתה האהובה עליי.‬
‫היא הייתה כיפית.‬
‫היא הייתה מאוד כיפית.‬
‫ואז היא מתה. כבר לא ממש כיף.‬
‫זה אבל?‬
‫או חופש, או טירוף.‬
‫בכל מקרה, זה משהו…‬
‫שאני מרגיש לעומק.‬
‫אני מרגישה חופשייה למדי בעצמי.‬
‫לא כבולה.‬
‫כן, זה הגיוני.‬
‫אנחנו עומדים למות.‬
‫זה גורם לך לרצות‬ ‫להכין את הסנטר לאגרוף הסופי.‬
‫אתה רוצה למות?‬
‫את לא רוצה להיות חופשייה?‬
‫מה יש לך פה בכל מקרה?‬
‫לא!‬
‫עזוב!‬
‫כן, די עם העושר.‬
‫לא!‬ ‫-איפה הנשים?‬
‫זאת הייתה פילומנה?‬ ‫-נשמע שכן.‬
‫מה? את מצפה שהיא תחיה?‬
‫לא ממש חשבתי על זה.‬ ‫-טוב, אל תתחילי עכשיו, יקירה.‬
‫כן.‬
‫מה יש לך פה?‬ ‫-חזיר.‬
‫תוכל לעזור לי לרדת לשם?‬ ‫-לשירותך, עלמתי.‬
‫למרות…‬
‫שתוכלי פשוט לעזוב.‬
‫אף אחד לא שומר על הדלת.‬
‫את רוצה לעזוב את המקום הזה, לא?‬
‫שחררי את עצמך ממנה.‬
‫לכי להיות גבירה.‬
‫או זונה.‬
‫או ליצנית חצר.‬
‫או כל מי שתרצי.‬
‫בסוף,‬
‫האהבה היא עול.‬
‫אני הולכת להציל אותה.‬
‫אני מבין.‬
‫מתי פאנפילו נהיה אדיר?‬
‫היכנסו.‬
‫אתה לא רואה? אין טעם…‬
‫אני החזיר!‬
‫כן!‬
‫אל תיגעו בביצה שלי!‬
‫אל תיגעו בזה! חזרזיר!‬
‫איפה החזרזיר?‬
‫בשבילך! אני החזיר!‬
‫אל תיגעו בביצה שלי.‬
‫האהבה היא עול.‬
‫אחד בשבילו ואחד בשבילו.‬
‫הצילו!‬
‫ליצ'יסקה,‬
‫שוב הצלת אותי.‬
‫כן, כלבה טיפשה שכמותך.‬ ‫לאהבה יש ציפורניים ארוכות.‬
‫אני חושב שאולי זה אכן סופי.‬
‫טינדארו.‬
‫כן?‬
‫עברת המון בימים האחרונים.‬
‫אינך אוהבת אותי.‬
‫האהבה שלי לא דורשת את אהבתך.‬
‫אתה לא יודע עליי כלום.‬
‫אני חושב שאני מכיר אותך יותר מרוב האנשים.‬ ‫-אולי, אבל…‬
‫אני יודע שניתן לך מעט,‬
‫ושנלקח ממך הרבה.‬
‫זה נכון?‬
‫כן.‬
‫אני רק מבקש…‬
‫שתיתני לי לתת לך את מה שאני יכול.‬ ‫את מה שיש לי.‬
‫זה לא הרבה עכשיו,‬
‫אבל תני לי את הכבוד.‬
‫זו הייתה השרשרת של…‬ ‫-ניקח אותה.‬
‫מעולה.‬
‫יאקופו,‬
‫היה נחמד להיות חברך.‬
‫למרות שבסתר ליבי,‬
‫הייתי רוצה שיום אחד תראה בי אב.‬
‫באמת היית עושה זאת?‬
‫היית רואה בי אב?‬
‫כן.‬
‫אלוהים, באמת חשבתי שאני עומד למות!‬
‫איך יודעים מתי הנשימה האחרונה שלך?‬
‫כבר היינו במצבים קשים יותר, גברתי.‬
‫זוכרת שכובע החורף שלך‬ ‫הפיל את הארון של אביך?‬
‫אלוהים.‬
‫הוא כל כך כעס.‬ ‫-כל כך כעס.‬
‫את ממש צודקת, מיסיה.‬ ‫ביחד נוכל לעשות כל דבר.‬
‫כל דבר.‬
‫מיסיה?‬
‫איך שאת אוהבת אותי, את…‬
‫את אוהבת אותי לא משנה מה אני עושה.‬
‫זו המתנה הגדולה ביותר שקיבלתי.‬ ‫-כן, זה נחמד למדי מצידי, נכון?‬
‫לעולם לא אוותר עלייך,‬
‫כל עוד אני חיה.‬
‫למדתי שזו האמת האמיתית ביותר.‬
‫כן.‬
‫מיסיה.‬
‫הם באים?‬
‫כן.‬
‫זהו זה?‬
‫כן.‬
‫חשבתי שאמרת שלא תעזבי בלי מיסיה.‬ ‫-היא קיבלה החלטה. לא אוכל לשנות אותה.‬
‫אלוהים, אנחנו יכולים לחשוב בבקשה‬ ‫על רעיון שבאמת עשוי לעזור? בבקשה.‬
‫אריגוצ'יו.‬
‫מצאת חרב. זה מועיל, זה יכול להועיל.‬
‫צדקת.‬
‫ניסיתי להיכנע עכשיו‬
‫לשכיר חרב במסדרון.‬
‫ותראו מה זה.‬
‫נרצחתי.‬
‫לא…‬
‫אוי, לא.‬
‫סיריסקו, אל תאשים את עצמך.‬
‫למרות שמן הסתם…‬
‫לא! בבקשה!‬
‫בבקשה.‬
‫לא.‬
‫אוקיי, הנה התוכנית.‬
‫נכניס אותך לחבית הזאת,‬
‫ואני אאטום אותה, והם לא ידעו שאת שם.‬
‫אוקיי?‬ ‫-בסדר.‬
‫אוקיי, זהירות על הרגליים.‬ ‫-אוקיי.‬
‫קדימה.‬
‫אני אישבע אמונים לגברים למעלה.‬
‫את יודעת, אני משרתת מטבעי.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫ואעמיד פנים שאני המשרתת שלהם במקום שלך.‬
‫ואז, כשהכול יהיה שקט, בחשכת הלילה,‬
‫ארד לכאן ואוציא אותך,‬
‫ואת ואני נוכל להתגנב הביתה ביחד.‬
‫מיסיה!‬
‫תודה.‬
‫ואולי בנקודה הזאת תביאי קצת אוכל?‬
‫אני בטוחה שאהיה רעבה כאן.‬
‫בהחלט, ויקונטית.‬
‫אוקיי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אוקיי.‬
‫מיסיה.‬
‫מה הייתי עושה בלעדייך?‬
‫לעולם לא נדע.‬
‫עכשיו, אולי תשירי שיר קטן,‬
‫שיעזור לך להרגיע את עצמך ולהעביר את הזמן?‬
‫"הצבעוני ועץ התפוח‬
‫"היו שלווים באחו‬
‫"כאשר מתוך שיח תות עץ‬ ‫-"כאשר מתוך שיח תות עץ‬
‫"עפה ציפור דרור קטנה‬ ‫-"עפה ציפור דרור קטנה‬
‫"הצבעוני ועץ התפוח‬ ‫-"הצבעוני ועץ התפוח‬
‫"היו שלווים באחו…‬ ‫-"היו שלווים באחו…‬
‫"כאשר מתוך שיח תות עץ‬
‫"עפה ציפור דרור קטנה"‬
‫מה אעשה בלעדייך?‬
‫"היו שלווים באחו‬
‫"כאשר מתוך שיח תות עץ‬
‫"עפה ציפור דרור קטנה"‬
‫הם יכולים למנוע מאיתנו לגור כאן‬ ‫והם יכולים למנוע מאיתנו לעזוב…‬
‫אבל הם לא ימנעו ממני‬ ‫לשרוף את המקום הזה עד היסוד.‬
‫אני אשרוף את המקום הזה עד היסוד.‬
‫מי איתי?‬
‫אף אחד לא יקבל את הווילה הזאת!‬
‫אף אחד מלבד הגופות שלנו!‬
‫לשרוף!‬
‫אוקיי, פשוט אשאיר את זה כאן.‬
‫בואו!‬
‫אלוהים, המרתף נשרף.‬
‫אנחנו עושים מסיבה?‬
‫היי, לשרוף את המקום היה הרעיון שלי!‬ ‫-טוב, לא נוכל להישאר פה.‬
‫נוכל לקחת נשק ולהילחם עד מוות.‬
‫אוכל להוביל אותנו לקרב.‬
‫אני לא ממש מעוניינת.‬
‫חוץ מאשר… אתם יודעים, זה עבור זה,‬
‫בשביל מה שווה להילחם פה?‬
‫אני חושב שאוכל להוציא אתכם.‬
‫הנה, תניחו את זה שם.‬
‫בוא נביא עוד.‬
‫יקירתי,‬
‫אני זקוק לעזרתך.‬
‫נראה שאני לא יכול למות בלעדייך.‬
‫היי!‬
‫עכשיו!‬ ‫-קדימה!‬
‫קדימה!‬
‫מהר! קדימה! מהר!‬
‫קדימה!‬
‫אדוני!‬
‫מהר!‬
‫קדימה! מהר!‬
‫מגפה!‬
‫לסגת! מגפה!‬
‫מגפה!‬ ‫-אחי.‬
‫להתראות, חבר.‬
‫מגפה!‬
‫-סטרטיליה!‬
‫יאקופו.‬
‫מגפה!‬ ‫-שמור עליה.‬
‫מגפה!‬
‫קשתים!‬
‫מגפה!‬ ‫-קשתים!‬
‫בסדר.‬
‫יאקופו!‬
‫אני אציל אותך!‬
‫יאקופו! לא!‬
‫הרגו את כולם!‬
‫קדימה, לכו!‬
‫חשבתי שהיא תישרף.‬
‫היא בנויה מאבן.‬
‫אידיוט.‬
‫אתה מזכיר לי את אביך.‬
‫אלוהים. אני לא מאמין שאנחנו חיים, הא?‬
‫יחד עם זאת, אני חייב להאמין, אחרת אמות.‬
‫פרק חדש!‬
‫רגע…‬
‫חשבתי שנחזור לכפר שלכם.‬ ‫-לא. אנחנו נמצא מקום אחר.‬
‫שאבוא איתכם?‬ ‫-לא.‬
‫כן, אוקיי. ביי-ביי.‬
‫היי, סיריסקו,‬
‫אל תהיה עצוב.‬
‫זה כמו שאמרת, אנחנו…‬
‫שרדנו.‬
‫הצלחנו.‬
‫כן. הצלחנו.‬
‫באמת הצלחנו.‬
‫הצלחנו.‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫אוקיי.‬
‫כולנו בכינו מספיק.‬
‫קדימה, בואו נלך.‬
‫קומו.‬
‫קומי.‬
‫קומי, אהובתי.‬ ‫-לא.‬
‫קומי, אהובתי!‬
‫ברוכים הבאים.‬
‫זאת המערה שלי ושל ליצ'יסקה.‬
‫מה ששלנו שלכם,‬ ‫רק היזהרו מוויטרוקיה המרושעת.‬
‫מי זו ויטרוקיה?‬
‫היא מכשפת לילה.‬
‫מכשפת לילה?‬ ‫-כן.‬
‫"ויטרוקיה, ויטרוקיה‬ ‫השטן קילל את שמך‬
‫"ויטרוקיה, ויטרוקיה‬ ‫השטן קילל את שמך"‬
‫לא.‬ ‫-"ויטרוקיה, ויטרוקיה, השטן קילל את שמך‬
‫"ויטרוקיה, ויטרוקיה‬ ‫השטן קילל את שמך"‬
‫ויטרוקיה!‬ ‫-"ויטרוקיה, ויטרוקיה‬
‫"השטן קילל את שמך"‬ ‫-ויטרוקיה!‬
‫"ויטרוקיה‬ ‫השטן קילל את שמך"‬
‫ויטרוקיה!‬
‫את חושבת שהוא חי?‬
‫אבא?‬
‫כן.‬
‫אלוהים, אני מקווה שלא.‬ ‫הוא כל כך יכעס עליי.‬
‫אני חושבת שכדאי שנברר.‬
‫כן.‬
‫אני אוהבת אותך…‬
‫למרות עצמי.‬
‫אני אוהבת אותך יותר,‬
‫למרות שום דבר.‬
‫אתן יכולות לשתוק?‬
‫ואז ג'יאנלו עלה על פרונלה‬ ‫כמו שסוס הרבעה עולה על סוסה.‬
‫הוא התחיל לעבוד‬ ‫כדי לסיים את המשימה שעל הפרק.‬
‫מיסיה!‬
‫בסוף, ג'יאנלו זכה בשני פרסים באותו יום.‬
‫חיבוקה מלא האהבה של אשת השרברב,‬
‫ואמבט בחינם, כמו שהוא תמיד חלם.‬
‫טוב מאוד.‬ ‫-בראבו.‬
‫טוב מאוד.‬
‫אוקיי, סיריסקו, תורך.‬
‫קשה לעלות אחרי דבר כזה.‬ ‫-טינדארו מת.‬
‫כן, הוא מת.‬
‫גם פאנפילו.‬
‫זה היה ממש נחמד מצד פאנפילו.‬
‫עצוב למות.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אין מה לעשות בנידון.‬
‫עם החלק של המוות, או של העצב?‬
‫גם וגם.‬
‫אפשר לאכול תפוז.‬
‫הנה! רוצים?‬ ‫-כן.‬
‫כן, מה עוד יש לך?‬ ‫-בעיקר תפוזים.‬
‫אני אקח תפוז.‬ ‫-שלל גדול.‬
‫לא, אני לא רעבה כרגע.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אפשר לקבל קצת מהתפוז שלך?‬
‫טוב, סיריסקו, ספר לנו אחד שמח.‬
‫שמח? חשבתי שהסיפור של מיסיה היה שמח.‬
‫בואו נראה…‬
‫אולי סיפור אהבה?‬
‫תרצו סיפור אהבה?‬ ‫-כן.‬
‫כן.‬
‫אז לפני זמן מה, תושבי הכפר סאלוצו‬
‫ביקשו מהמרקיז שלהם,‬
‫שהיה רווק מחויב ביותר,‬
‫שיתחתן, בתקווה שיוליד יורש.‬
‫הוא לא מאוד אהב את הרעיון,‬
‫אבל הוא הסכים בתנאי אחד.‬
‫שהוא יוכל לבחור את אשתו,‬
‫ושתושבי הכפר יצייתו,‬ ‫לא משנה מה תהיה התוצאה.‬
‫אז הוא הולך לכפר ובוחר באישה הכי יפה,‬
‫אבל היא הייתה גם הכי ענייה.‬
‫למה?‬ ‫-אז…‬
‫עדיין לא הגעתי לשם.‬
‫מצטערת.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬