‎În urma unei schimbări neașteptate, ‎ordinea de zi e astfel.
‎Unu, Rusia. Doi, Rusia. Trei… Julian?
‎Rusia?
‎Rusia!
‎Iată-ne modesta monstruozitate!
‎DIN EPISOADELE ANTERIOARE
‎- Indispensabila Cecilia Dennison. ‎- E sora, nu soția.
‎Soția i-a murit acum doi ani.
‎Ar trebui să i-o tragi.
‎Înțelegi despre ce vorbim aici?
‎Acuzăm Rusia că a atacat un vas britanic.
‎Mâine, împreună ‎cu secretarul de stat american.
‎Trowbridge vrea ‎să reconstituie Asediul Leningradului.
‎Sună nasol.
‎Ce mama naibii e asta?
‎O faci pe nevasta?
‎Ești atât de docil, ‎încât aș fi nebună să renunț la tine?
‎Da.
‎La o lună după invadarea Ucrainei, ‎urcaserăm în vârful piramidei diplomatice.
‎Nu a mai rămas nicio măsură de luat.
‎Mi se pare că vreți să bombardați ceva. ‎Am o listă de ținte rusești.
‎Ce-ar fi să alegeți una ‎și să aruncăm ceva în aer?
‎DIPLOMATA
‎Aș fi preferat un avertisment.
‎Înainte să sugereze să aruncăm explozivi?
‎Toți am fi preferat.
‎Spune-i că prim-ministrul are nevoie ‎de aprobare pentru o acțiune militară.
‎Cui să-i spună?
‎Spune-i că mai câștigăm o zi ‎dacă va cere acordul parlamentului.
‎Bună seara!
‎Ministrul de Externe, ‎pentru ministrul Apărării.
‎Ministrul Apărării?
‎- Mă tem că e urgent. ‎- Îl aduci aici?
‎Ai propus să atacăm aerian ținte rusești,
‎ceea ce ar putea provoca ‎o ripostă nucleară.
‎- E ciudat că nu e deja aici. ‎- Nu avem nevoie de el.
‎Nu bombardăm nimic.
‎I-am oferit ce voia, ‎ca să nu-și mai dorească asta așa de mult.
‎Nu, ai făcut acceptabil ‎să-și dorească asta.
‎Și să aibă aprobarea Americii.
‎Am nevoie de ministrul Apărării, ‎fiindcă, datorită ție,
‎nu mai am influență asupra premierului.
‎Scuze, dar asta s-a întâmplat ‎cu mult înainte să deschid eu gura.
‎E băiat mare. ‎A dat-o în bară, tu ai intervenit.
‎L-am făcut să pară un idiot. ‎A fost o mișcare de rahat.
‎Mișcarea de rahat greșită?
‎- Nu am experiență. ‎- Ba ai.
‎Nu am experiență în rolul ăsta, ‎m-am panicat și am făcut ce ai face tu,
‎fiindcă asta mi-a trecut ‎prima oară prin minte.
‎Ai cerut o listă de ținte la Apărare. ‎Nu e o măsură panicată.
‎A fost o mișcare de rahat premeditată.
‎A fost eficientă.
‎Să-ți faci aliatul de rahat ‎în fața șefului
‎nu e singura soluție.
‎E primul lucru pe care l-ai încercat?
‎E al optzecilea.
‎Și dacă nu funcționează?
‎I-am spus să bombardeze Rusia.
‎Ai un plan.
‎A fost doar o mișcare. ‎Nu e destinația finală.
‎Îmi vine să vărs.
‎Mai avem din ăsta?
‎Ai mâncat ceva?
‎Nu.
‎Haide!
‎Sus!
‎- Hai, vino! ‎- Am nevoie doar de un iaurt.
‎Nu-ți iau un afurisit de iaurt.
‎- Bun. ‎- Futu-i, ia uite ce tartă!
‎E cu brânză? ‎Nu, ia una care e începută deja.
‎- Asta-i începută. ‎- Incredibil!
‎- Doamne! ‎- Nu?
‎Futu-i! Iau și niște brânză.
‎Ia și chestie din aia cu spanac!
‎Da, bun așa. Ai luat?
‎Cramele din casa asta sunt mai vechi ‎decât națiunea voastră, știați?
‎Nu știam.
‎Istorie la sticlă. Unele s-au înăcrit, ‎de aceea avem întăriri.
‎Domnule, vă vom lăsa în pace.
‎Nu le pot bea singur pe toate trei. ‎Aș părea un alcoolic.
‎Fă-te util și adu paharele cu picior!
‎Vreți să chemăm ‎pe cineva din cabinetul dv.?
‎Cabinetul meu? Fiecare are constituția ‎uneia dintre surorile Brontë.
‎E datoria lor să mă consilieze,
‎dar singura care are curajul ‎să discute opțiunile militare
‎e o americancă.
‎Cred că doar încearcă să vă protejeze.
‎Kremlinul va acorda atenție ‎doar forței brute, știm asta.
‎Singura întrebare e sub ce formă.
‎Membrii cabinetului nu vă oferă ‎opțiuni militare,
‎fiindcă nu au încredere ‎că nu le veți folosi.
‎Ei n-au încredere în mine?
‎Câtă ironie!
‎Nu aveți încredere în ei?
‎E nevoie de o echipă de genii nebune
‎ca să urci un om ‎în vârful catargului alunecos.
‎Odată ales, e mai bine să le faci vânt ‎până nu ard tot.
‎Apoi rămâi într-o mare de gâște furioase
‎care au încercat nu demult să te distrugă.
‎Austin Dennison a colonizat atât de bine ‎tărâmul moralității,
‎încât nu pot călca acolo nici dacă vreau.
‎Dar vă doriți asta?
‎Nu, dnă Wyler. Nu, sunt un om rău.
‎Am ales această cale ‎fiindcă ador puterea brută
‎și locuințele umezi din centrul Londrei.
‎S-a scurs un an ‎între invazia germană a Poloniei
‎și începutul bombardării Londrei.
‎Țara mea nu consideră ‎că distrugerea Ucrainei
‎e un conflict regional sfâșietor.
‎Va ajunge și aici.
‎Nu trebuie să ne-o imaginăm. Ne-o amintim.
‎- Haide, dă-mi replica! ‎- Vă pricepeți la dezbateri.
‎- Puteți susține ambele puncte de vedere. ‎- E crud.
‎E amuzant de urmărit.
‎„Un conflict cu Rusia e o iluzie puerilă.
‎Dacă nu te mai porți ca un copil, Nicol, ‎nu te vor mai trata ca atare.”
‎Nu cred că e pueril. E pragmatic. ‎Analizați toate opțiunile reale.
‎Dacă aveți una bună, ‎nu o veți alege pe cea rea.
‎Nu mă tem să recunosc ‎că există și cea rea.
‎Are o idee bună.
‎Va răsturna toată situația.
‎Într-adevăr.
‎Nu vă jucați cu o țară ‎gata să lanseze o bombă nucleară tactică.
‎Încercați totul.
‎Totul înainte de asta.
‎Te ascult cu mare interes.
‎Orașul dv. spală încontinuu ruble murdare.
‎Aveți toți banii lor. Luați-i!
‎Îl sun pe Bruce. ‎Probabil că e încă la birou.
‎Da, e încă devreme acolo.
‎- Pe Andy. ‎- Da.
‎- Și pe Craig. ‎- Da.
‎Pe Dean nu-l sun, mă ține o groază.
‎Sună-l tu.
‎Și trezește-l pe Stuart.
‎Avem nevoie de ajutor.
‎Ce faci?
‎Soțiile nu dau telefoane, ‎ci pregătesc băuturi.
‎Ai băut destul, așa că ți-am pus apă.
‎N-am fost niciodată așa o soție, ‎ci partenera ta.
‎Poți prelua rolul ăsta o noapte.
‎Nu vreau doar o noapte.
‎Vreau să-ți fiu partener.
‎Toată viața.
‎Nu poți.
‎Dacă îmi dai o șansă, voi face asta.
‎Constituțional vorbind, nu poți.
‎Vei vrea și vei da greș.
‎Ți-am oferit 15 ani de viață. ‎Dă-mi o șansă, futu-i!
‎- Să ajungi la Casa Albă? ‎- Katherine!
‎Să acționezi în umbra vicepreședintelui?
‎Să fiu însurat cu tine.
‎- Ai o clipă? ‎- Să-mi pun nădragii pe mine?
‎Am o listă cu lucruri ‎pe care Kate vrea să le analizezi.
‎Super! Ce se petrece?
‎Trowbridge îi dă ocazia ‎să vină cu o opțiune fără sânge
‎și va fi nevoie de multă muncă.
‎Bine.
‎Are un plan în 200 de puncte ‎de pus în practică până mâine.
‎Așa că toată lumea la treabă!
‎Parcă era pregătită să cheme Aviația.
‎Aceea era o tactică, asta e strategia.
‎Trebuia să-și informeze subalternii ‎și omologul legat de acea tactică.
‎- Pe-aici nu merge s-o faci pe cowboyul. ‎- Cred că tocmai a mers.
‎Știi ceva?
‎Ți-aș zice să o întrebi pe Kate cum e ‎să lucrezi cu un ambasador imprevizibil,
‎dar e ocupată.
‎E atât de ocupată, încât ar aprecia enorm
‎dacă ai lăsa-o mai ușor cu morala ‎și ai pune mâna pe telefon.
‎Și da, pune-ți nădragi.
‎Trebuie să-ți cer scuze.
‎Poate mâine-dimineață.
‎Nu, trebuie să… Pot să intru? Scuze.
‎Ascultă-mă! Te-am băgat în rahat, ‎dar cred că a funcționat.
‎- Vai, ce ușurare! ‎- Treci naibii peste asta!
‎Facem echipă bună.
‎Poate că nu-ți dai seama, dar eu văd. ‎Suntem grozavi împreună.
‎Rahat!
‎Am băut mult vin și era… vechi.
‎- Ești…? ‎- Încerc să spun ceva, lasă-mă.
‎Nu știu cum o să reacționezi ‎și nu vreau să te simți aiurea.
‎- Nu trebuie să… ‎- Încerc să spun că am nevoie de tine.
‎Știu. Și eu simt asta. Nu pot gândi ‎când ești în aceeași încăpere,
‎abia dacă pot respira, dar cred ‎că putem face ceva în privința asta.
‎A, nu. Îmi pare rău, nu asta.
‎- Îmi pare tare rău. ‎- Nu.
‎- Mie îmi pare rău. Sunt o idioată. ‎- Nu, eu sunt idiotul.
‎- Nu, tu nu ești deloc idiot. ‎- Ar trebui să pleci.
‎Te rog.
‎Încercam să zic ‎că am stat cu Trowbridge în bucătărie
‎și vreau să-l suni ‎pe ministrul australian de Externe.
‎Nu metabolizez bine vinul roșu.
‎Ai ieșit la picnic sub clar de lună ‎cu prim-ministrul?
‎- Fără să vreau. ‎- I-ai bătut și lui la ușă?
‎Firește că nu. Iisuse!
‎Adună-te. Avem treabă!
‎Rahat!
‎Da, știu că e târziu ‎și regretă enorm situația,
‎dar crezi că ai putea să…? Da, acolo.
‎Da. Scuze. ‎Crezi că ai putea să-l trezești oricum?
‎- E aici, spune. ‎- Înțeleg.
‎- Bună! ‎- Scuze.
‎Ambasadoarea voia să o ajut ‎cu un plan foarte complicat.
‎Da. Intră!
‎- Anu ne pregătește… ‎- Nu, suntem toți aici.
‎- Da. Poți? ‎- Trebuie să mă întorc în oraș.
‎Așa târziu? Ce e?
‎Nu obțin un răspuns sincer ‎privind informațiile.
‎- Ronnie, sună-mă dacă apare ceva. ‎- Da.
‎Domnule…
‎Da, sunt aici. Nu suferă amânare.
‎- Cioc, cioc! ‎- Da, lucrul se desfășoară aici.
‎- Vă pot ajuta cu ceva? ‎- Pe cine mai avem?
‎- Da. ‎- Bine, înțeleg.
‎Am zis fără surprize.
‎Ce morții mă-sii?
‎- Eu zic că m-am exprimat clar. ‎- Nu voiam să te trezesc.
‎- Ăla-i un pistol. ‎- Da.
‎Cu amortizor.
‎Asta aveam.
‎- Ți-e foame? ‎- Nu mi-e foame.
‎Tocmai m-am uitat pe țeava unui Glock, ‎sunt plin de adrenalină.
‎Nu e un Glock.
‎- Mă doare-n fund ce e! ‎- Am să-ți fac o omletă.
‎Nu vreau o omletă.
‎Pot pune ciuperci deasupra. ‎Am luat din alea mici, care îți plac.
‎Nu vreau omletă.
‎Vreau să știu dacă Kremlinul a ordonat ‎atacul asupra portavionului
‎- …sau ordinul a venit de mai jos. ‎- Și eu.
‎Când aflu, ție îți spun primul.
‎Vei fi al optulea care va ști.
‎Încercăm să-l împiedicăm pe premier ‎să lanseze un atac aerian.
‎Avem un răstimp scurt ‎pentru un pachet diplomatic.
‎Cu cât mai repede, cu atât mai bine.
‎Acum știu că e important ‎și mă voi strădui mai mult.
‎Pân-acum m-am străduit pe jumătate.
‎Bine.
‎S-au înregistrat manevre rusești ‎în largul coastei britanice.
‎Submarine.
‎Submarine rusești?
‎Ar putea ști că știm că sunt vinovați.
‎Îmi doresc mult succesul ‎soluției voastre diplomatice.
‎Să vorbim despre asta.
‎Să o aducem în discuție și să vedem…
‎Aș vrea să meargă acum.
‎Zbor la Novosibirsk,
‎găsesc un zidar,
‎îl întreb: ‎„Vrei să te însori cu o americancă?”
‎Zidarul spune: ‎„Nu, îmi plac numai lăptăresele cecene.”
‎Nu, Don, tu ești zidarul.
‎Da. Nu, cred că e în interesul tău.
‎E în regulă. Sună-i acum, că aștept.
‎Am reușit.
‎- S-a confirmat? ‎- Da.
‎E nemaipomenit.
‎Nu-i așa?
‎- Doamne! ‎- Am reușit.
‎Nici mie nu-mi vine să cred.
‎Însemnările. Pentru când faci propunerea.
‎Nu eu propun asta. Nici nu o pot citi.
‎Nu o pot propune eu.
‎De ce nu?
‎Plan britanic, propunere britanică.
‎Atunci o va propune ministrul Apărării.
‎Va ajunge aici ‎abia odată cu secretarul de stat.
‎Nu i-o pot propune lui Ganon ‎decât dacă Trowbridge e de acord.
‎Și nu ai vrut să-mi spui aseară?
‎Nu.
‎Oprește-te!
‎Hai! Vorbesc serios.
‎- Sigur… ‎- Nu, zău acum.
‎- Spiritul tău de echipă mă dezamăgește. ‎- Rahat! Futu-i!
‎- Ești teafără? ‎- Fir-ar să fie!
‎Ce…?
‎Ce te doare?
‎- Asta! ‎- Bine.
‎În regulă, vom rămâne aici.
‎Dă-mi… Dă-mi să văd.
‎Aici…
‎- …te doare? ‎- Da.
‎Ce crezi că am pățit?
‎Cred că te-ai rănit.
‎Habar nu ai.
‎- Habar nu ai ce am pățit. ‎- Nu știu, așa e.
‎Dar uite cum te-a calmat!
‎Vom chema un medic.
‎Adu-mi niște gheață
‎și propune pachetul ăla afurisit!
‎Eu sunt rănită!
‎Nu-mi place să vorbesc de față cu mulți.
‎Te-ai azvârlit pe treptele astea
‎doar ca să scapi ‎de o prezentare orală de trei minute?
‎Nu.
‎E ceva ce ar face sora mea.
‎Eu nu sunt sora ta.
‎Măcar atât ar trebui ‎să fie clar în clipa asta.
‎În mare,
‎ideea e să punem ‎destulă presiune financiară
‎pe personalul esențial, ‎încât să provocăm fisuri la Kremlin.
‎Acolo e sare sau piper?
‎Sare.
‎Excelent!
‎Înghețând activele câtorva ruși ‎în centrul financiar al Londrei
‎și Dependențele Coroanei Britanice.
‎Am prins ideea. Nu-mi place.
‎În cazul ăsta, detaliile sunt vitale.
‎Trebuie să bombardăm ‎o țintă foarte îndreptățită.
‎Mă gândesc la trupele rusești ‎din triunghiul Alep-Rakka-Hamo.
‎Nu, am găsit soluția. ‎Aseară ați fost de acord cu asta.
‎Of, dragă…
‎Orice argument care include propoziția ‎„Aseară ai fost de acord”…
‎Poporul rus nu-și permite pastă de dinți,
‎dar sancțiunile nu se ating ‎de banii Kremlinului,
‎care, în mod ironic, sunt la Londra. ‎Am găsit o cale.
‎Nu-ți pot închide gura nicicum?
‎Când sosește Ganon?
‎La 15:30.
‎Rămân. Apucă-te de treaba cu triunghiul!
‎Vreau să spui ceva coerent când ajunge.
‎Poate fi o fractură.
‎- N-am timp de asta. ‎- Vreau să fac o radiografie.
‎Ai auzit de triunghiul Alep-Rakka-Hama?
‎- Poftim? ‎- E o locație geografică.
‎- Te cred pe cuvânt. ‎- Mi-l poți indica pe hartă?
‎- Mă tem că nu. ‎- E în Siria.
‎Ne-ai putea aduce o atelă?
‎- Să văd ce am în mașină. ‎- Mulțumesc.
‎Oamenii de rând nu au auzit ‎de triunghiul Alep-Rakka-Hama.
‎Trowbridge nu e de rând,
‎e premierul unui stat-națiune respectat.
‎I-a spus Hamo. Nu Hama.
‎- Odată mi-ai zis Jake. ‎- Hamo.
‎Ești supărată că a greșit ‎sau că vrea să bombardeze?
‎Parcă repeta ca papagalul. ‎Sigur a vorbit cu cineva azi-noapte.
‎Poate cu ministrul Apărării? ‎Vrea război cu Rusia? Unde te duci?
‎- Vrei să te plimbi în grădină? ‎- Nu.
‎Eu aș vrea să te plimbi.
‎Hal, dacă iar încerci ‎să-mi reintri în grații ca soț
‎cu o propunere bine intenționată ‎de a lua aer curat…
‎Știi când ți-am jurat ‎că toată ziua am fost o soție bună
‎- …și nu am auzit nimic important? ‎- Da.
‎Am mințit.
‎Spune-i lui Kate ‎de ce e aici prim-ministrul.
‎Spune-i despre Maggie.
‎Margaret Roylin.
‎Am încercat ‎să vă fac cunoștință la comemorare.
‎E fosta consilieră a lui Trowbridge.
‎Nicol nu rezistă cardiganelor ‎și ciorapilor ei compresivi.
‎- Știi de numele ei, nu? ‎- Mi-a zis să-i spun Meg.
‎Da, așa face.
‎A încercat să-i convingă pe toți ‎că nu e o nouă Maggie care conduce,
‎dar asta au zis toți.
‎Nicol s-a înfuriat la culme.
‎A trebuit concediată.
‎Crede că premierul încă vorbește cu ea.
‎Are o locuință fermecătoare mai încolo.
‎În zona asta?
‎Astfel, locul ăsta și tu deveniți ‎un paravan pentru o întâlnire cu Roylin.
‎Trebuie să-i spun lui Dennison.
‎Fratele meu e la curent.
‎Ce…? Atunci de ce nu a spus nimic?
‎Trebuie să fie greu să fii așa energică ‎și, totuși, atât de prost informată.
‎Știi toate clauzele ‎tratatelor multilaterale,
‎dar nu știi ce a zis ‎Daily Mail ‎despre fratele meu.
‎Ce a zis ‎Daily Mail?
‎Niște mizerii, dar Roylin și amicii ei ‎de la ‎Mail‎ sunt motivul
‎pentru care Trowbridge e prim-ministru, ‎și nu Austin Dennison.
‎Pare să creadă că, dacă o ignoră, ‎va dispărea pur și simplu.
‎Rusia luptă cu ISIS în Siria.
‎Atacând Rusia în Siria, ‎provocăm Rusia și ajutăm ISIS.
‎În caz că e un motiv de îngrijorare.
‎Sigur că este, dar…
‎Eu așa cred.
‎De ce aud de la sora ta, nu de la tine,
‎că Margaret Roylin are o locuință ‎fermecătoare în apropiere?
‎Un atac direct asupra soldaților ruși ‎în triunghiul Alep-Rakka-Hama?
‎Vorbește cu Roylin.
‎I-am limitat influența.
‎Ba nu. Trebuie să vorbim cu ea.
‎- Sub nicio formă. ‎- Cu ea negociem de fapt.
‎- O discuție i-ar oferi credibilitate. ‎- Vorbesc eu cu ea.
‎Ba nu vei vorbi.
‎Mă voi ocupa de Trowbridge ‎fără Margaret Roylin.
‎Și, la modul ideal, ‎dacă ești amabilă, fără tine.
‎Aveam o relație profesională bună.
‎Acum ești jenat de cele întâmplate aseară,
‎așa că încerci să o strici.
‎- Nu… ‎- Nu ai luat-o razna.
‎Căsnicia mea e pe butuci
‎și nu am putut să nu observ ‎că ești incredibil…
‎de atrăgător, inteligent, un bărbat…
‎empatic.
‎Petrec mult timp gândindu-mă la asta.
‎Dar, în clipa de față, ‎avem probleme mai importante.
‎Nu vorbi cu Margaret Roylin.
‎Fă-o!
‎Ești sigură?
‎Firește că nu poți să o păstrezi. ‎Ziarele te-ar pune la zid.
‎Un prostovan din sat ‎m-a fotografiat cu telefonul.
‎Nu cred că știa că eu eram.
‎Pot să o scot la o plimbare ‎înainte să o dai înapoi?
‎S-o împrumut unei bețive desfrânate?
‎Ne-ai bușit weekendul.
‎Hai, fii de comitet ‎și lasă-mă să-ți bușesc mașina.
‎…rămâne acolo la 72, de la 42.
‎A rămas singura constantă ‎în primele poziții…
‎Wilson la telefon.
‎Dragă, stai la poarta din spate ‎și asculți meciul de crichet?
‎- Da, doamnă. ‎- Vezi că vin, vreau să deschizi.
‎Am înțeles, doamnă.
‎Mulțumesc, Wilson!
‎Arbitrul revede lovitura.
‎Scorul e acum paisprezece la zero. ‎Rollins joacă de minune.
‎- Salut! ‎- Bună!
‎Scuze, încercăm s-o găsim pe ambasadoare.
‎- Ați pierdut-o? ‎- Nu am pierdut-o.
‎- Dar nici Byron, nici noi nu o găsim. ‎- Bine.
‎Da.
‎De ce crede Ronnie că ai dispărut?
‎Am ieșit la o plimbare cu mașina.
‎- Ar trebui să fii pe drum spre aeroport. ‎- Futu-i!
‎Da, Ganon aterizează în 20 de minute.
‎Trimite-l pe Hal.
‎Nu Hal e ambasadorul!
‎E și el un ambasador ‎și se va năpusti asupra lui.
‎Se pricepe la așa ceva.
‎Doamnă, unde ești, mai exact?
‎Doamnă, ar trebui să fii…
‎Asemenea relații sunt rare.
‎Tu și Hal.
‎Da.
‎În familia mea nu e așa.
‎Nici măcar cu frații tăi?
‎Acela e un dezastru din motive speciale.
‎Ce a scris ‎Daily Mail‎ despre fratele tău?
‎E de domeniul trecutului.
‎Mă întâlnesc cu Maggie. ‎N-ar trebui să știu?
‎Spre sfârșitul campaniei, eram deprimată. ‎Pierdusem un copil.
‎Partenerul meu ‎aproape că m-a arestat la domiciliu.
‎Mă considera vinovată.
‎E groaznic.
‎I-am zis lui Austin că sar de pe acoperiș ‎fără niște oxicodonă.
‎Așa că mi-a făcut rost.
‎Rețetă ilegală, abuz în serviciu.
‎Și ‎Daily Mail‎ a aflat.
‎Roylin a aflat.
‎A vândut tabloidelor povestea ‎că fratele meu e dependent de pastile.
‎El n-o poate ierta.
‎E de neiertat.
‎Eu îi admir eficiența.
‎Îmi pare tare rău.
‎Fii drăguță și nu-i pomeni lui Roylin.
‎Desigur.
‎N-aș vrea să creadă că-mi pasă.
‎STATELE UNITE ALE AMERICII
‎Și eu mă bucur să te văd, ‎dle secretar de stat.
‎Știi ce i-am zis președintelui ‎când m-a întrebat
‎dacă să-ți trimită soția ‎în postul comod din Londra?
‎Din câte înțeleg, nu te-a întrebat.
‎Am zis că se va alege cu tine, nu cu ea.
‎Am fost mereu prostănacul din spatele ei,
‎care a susținut-o.
‎De-am fi așa norocoși!
‎Chiar sunteți.
‎- Trowbridge nu se mai satură de ea. ‎- Poftim?
‎A apărut ieri.
‎Nu se mai dă plecat.
‎Deci încă un Wyler ‎îmi face praf relația cu Casa Albă.
‎Va îndrepta situația.
‎Ieri l-am ținut în frâu, ‎trebuie doar să rezolve niște mărunțișuri.
‎Ai stat prea mult în Arabia sălbatică,
‎așa că o să-ți explic.
‎Ambasadorul la Londra ‎are o singură sarcină.
‎Să mă întâmpine naibii la aeroport.
‎N-ai trimis-o niciodată pe Val ‎în locul tău?
‎Merită să te gândești la asta.
‎Te simți bine?
‎Ia uite-aici!
‎- Arată rău. ‎- Da, urticarie.
‎Val crede că e de la zboruri.
‎- Ai mâncărimi? ‎- Tu ce naiba crezi?
‎N-am zburat nouă ore ‎ca să joc crochet cu Nicol,
‎iar Kate să facă cu adevărat treabă.
‎Sunt mai degrabă șapte, nu?
‎Poftim?
‎Ore. De la Washington.
‎Ziceam și eu.
‎Al doilea din colțul din dreapta.
‎De ce nu în colț?
‎„Felicitări, Tom.
‎E de două ori mai mare ‎decât fostul birou.”
‎Arată super. ‎Credeam că te referi la cel din colț.
‎Dă-mi-l înapoi!
‎Ce ai aflat?
‎Nimic.
‎Tu ce-ai aflat?
‎Pentru Dumnezeu!
‎Scuze că ți-am criticat biroul.
‎Nu-ți ascund informații
‎fiindcă nu ai confirmat ‎importanța noului meu birou.
‎Stau la primire.
‎De ce?
‎Fiindcă, punând cap la cap ‎toate informațiile adunate
‎de la toate sursele ‎din serviciile militare ruse,
‎e destul de clar ‎că a fost un plan al FSB-ului.
‎Contactele mele au spus ‎că nu FSB-ul e vinovat.
‎Au zis că GRU e vinovat.
‎- Se înșală. ‎- E o sursă de încredere?
‎Nu, am apelat ‎la sursa mea cronic nesigură.
‎Fir-ar!
‎În regulă.
‎Posibile explicații.
‎Mint.
‎Unu, mint.
‎Doi, Kremlinul a făcut-o
‎fără să consulte niciun reprezentant ‎al aparatului rus de spionaj.
‎Trei, nu Rusia e vinovată.
‎Eu pariez pe varianta a doua.
‎Da.
‎Sună corect.
‎Am să discut cu câțiva oligarhi vorbăreți,
‎să vedem dacă a auzit cineva ‎despre asta dintre apropiați.
‎Ai vreo veste despre submarine?
‎Se pare că zăbovesc deasupra cablurilor ‎de fibră optică din Cornwall.
‎Trag cu urechea?
‎Sau plănuiesc să contraatace ‎în caz că facem vreo mișcare.
‎E un birou drăguț.
‎Ești o persoană îngrozitoare.
‎Bună!
‎Duc o luptă pe cinste cu un arici.
‎Ai ieșit să împrăștii otravă?
‎Ei, haide! N-am putut rezista.
‎Intrați! Am să fac un ceai.
‎Nu intru în casa ta prăfuită de hobbiți.
‎Merg să inspectez grădina.
‎O să caut lăstari noi ‎și am să-i calc în picioare.
‎Nicol zice că ești foarte isteață.
‎Ce crezi că ar face tabloidele
‎dacă ar afla că un analist de sondaje ‎șomer, fără experiență militară,
‎alege ținte pentru Aviația engleză?
‎Lapte?
‎Negru.
‎Dacă torni mai întâi laptele, ‎faci parte din masele inferioare.
‎Credeam că ți-ar fi pe plac.
‎Președintele Rayburn nu va susține ‎sub nicio formă un atac
‎asupra forțelor rusești ‎în triunghiul Alep-Rakka-Hama.
‎Nu?
‎Dacă premierul va propune asta, ‎Ganon va pleca.
‎De ce îl lăsați pe Nicol să rămână?
‎Vă face președintele ‎să pară un moș inutil,
‎lăsat să-și încălzească articulațiile ‎în timp ce bărbații pun țara la cale.
‎De ce îl lași tu să rămână?
‎Te rog.
‎Relatările cu privire la puterile mele ‎de manipulare sunt exagerate.
‎Nu vrei să intri în război cu Rusia ‎în Orientul Mijlociu.
‎Nu vreau.
‎Atunci de ce l-ai sugerat?
‎Credeam că ești diferită de soțul tău.
‎Da. Așa credeam și eu.
‎Fanfaronadă și agitație.
‎Abordări la pisoar și „Hai să-i punem ‎capăt acum, doar noi doi”.
‎Ar fi chiar așa rău?
‎Să-i punem capăt acum, doar noi două?
‎Vino încoace!
‎Știi ce e asta?
‎Scoția.
‎Ura!
‎Tot te-au învățat ceva în avion.
‎Să-ți testăm cunoștințele ‎de istorie britanică recentă.
‎„Preluați controlul.” „Să ieșim odată.” ‎Și, preferata mea, „Nu, mersi”.
‎Sloganuri Brexit.
‎Da. Dar sunt refolosite acum…
‎pentru mișcarea de independență.
‎„Nu, mersi” e un slogan popular ‎în comunitatea foarte activă pe Twitter
‎din East Kilbride, ‎Strathaven și Lesmahagow.
‎Reprezentantul lor în parlament ‎tocmai a murit.
‎Cel mai probabil, ‎soția îi va câștiga locul.
‎El era monarhist, dar ea spune…
‎„Nu, mersi.”
‎Votul ei îl va obliga pe prim-ministru ‎să ceară al doilea referendum în Scoția.
‎Există șanse reale ‎ca Scoția să-și declare independența.
‎Va urma Irlanda de Nord.
‎Galezii fac totul lent, ‎dar până la urmă se vor prinde.
‎Primul rând ‎din necrologul lui Nicol Trowbridge
‎îl va declara „prim-ministrul ‎care a pierdut Regatul Unit”.
‎Nu va accepta o reacție față de Rusia ‎care nu îl ajută să păstreze regatul.
‎Crezi că războiul cu Rusia ‎îi va oferi asta?
‎Nu, firește că nu.
‎Are nevoie ‎de un moment strălucit de unitate
‎ca să treacă ‎peste referendumul din Scoția.
‎Iar vorbele tale au avut ‎un efect lămuritor.
‎Cum ai spus?
‎„Hai să bombardăm ceva.”
‎Ambasadoarea are o întrebare.
‎Ar fi înțelept ‎ca ambasadoarea să-și facă apariția.
‎- Secretarul de stat pare gata să ucidă. ‎- Nu se găsește nicăieri.
‎- Vă puteți uita încoace? ‎- Dacă am avea nevoie de ceva pirotehnic,
‎ceva mic…
‎Forțele Speciale Britanice.
‎Dacă vom ataca Rusia, Rusia va riposta.
‎Dar Grupul Lenkov nu înseamnă Rusia, nu? ‎Asta spune mereu Kremlinul.
‎E armata privată a Kremlinului, ‎care se dă drept grupare de mercenari.
‎Dar, uneori,
‎fiindcă e o metodă de câștigat bani,
‎chiar lucrează ca mercenari.
‎Omoară civili pentru dictatori ‎pe patru continente.
‎Vrea să atacăm Grupul Lenkov?
‎Ca exercițiu de imaginație.
‎E ilegal.
‎Autoapărarea este singurul temei legal ‎pentru un atac britanic.
‎Dar dacă am apăra
‎o țară de un atac iminent ‎al Grupului Lenkov?
‎Să apărăm.
‎Trupele Lenkov violează populația ‎înaintând în Libia.
‎Încearcă să reia un război tranșat de ONU.
‎Și Libia ne-a cerut ajutorul ‎în repetate rânduri.
‎Ce-ar fi să-i ajutăm?
‎Un atac asupra trupelor Lenkov din Libia ‎nu e răzbunare, e…
‎sprijinirea autoapărării Libiei.
‎E legal.
‎Letal.
‎Satisface pornirea lui Trowbridge.
‎Se prea poate.
‎- Îi place ideea? ‎- E de acord?
‎Nu știu, nu-i disting fața veselă ‎de fața tristă.
‎Nu putem discuta opțiunea ‎cu toți de față, așa că…
‎discută tu cu Ganon ‎și eu vorbesc cu Trowbridge.
‎Ai dreptate.
‎E bine. Ai găsit o variantă fezabilă.
‎Cu toții am găsit-o.
‎Ție ți-a venit ideea.
‎De fapt, i-a venit lui Margaret Roylin.
‎Acolo ai fost?
‎- Știu… ‎- Sunt sigur că nu știi.
‎Vrei sau nu ‎ca premierul să accepte varianta asta?
‎Când ieși din cameră, ‎o sună pe Roylin și ea îi spune: „Genial.”
‎Și am terminat.
‎Ganon e acolo.
‎Stai puțin!
‎De ce primește CIA-ul ‎apeluri despre Libia?
‎Ambasadoarea avea unele întrebări.
‎Ai spus că ambasadoarea ‎nu căuta pe bune ținte,
‎ci era o manipulare psihologică,
‎menită să-l convingă pe Trowbridge ‎să accepte un plan diplomatic.
‎E un plan bun.
‎Atât de bun, încât vrea ‎să atace luptători ruși în Libia?
‎De când ești apărătoarea curajoasă ‎a mercenarilor ruși?
‎Nu știm cine anume e vinovat.
‎În Rusia.
‎Nu știm exact cine a dat ordinul.
‎Nu au fost serviciile militare ‎și nici FSB-ul.
‎Sursele care ar fi trebuit să știe ‎nici măcar nu știau că se întâmplă.
‎E foarte nasol.
‎M-am prins.
‎Ce-ar fi s-o sunăm pe ambasadoare ‎și să-i spunem s-o ia mai moale?
‎Vrei să o las fără susținere,
‎fiindcă nu știi ‎care dintre cei 12 indivizi
‎din elita Kremlinului a dat ordinul?
‎Dacă așa vrei să simplifici problema, da.
‎E în aceeași cameră cu premierul, ‎miniștrii și secretarul
‎și are un plan.
‎Funcționează și pentru că sunt toți acolo ‎și se holbează unii la alții,
‎iar Ganon abia așteaptă să plece.
‎Așa că, dacă o oprim ‎fiindcă încă nu avem toate informațiile,
‎vom rata ocazia.
‎„Nu avem toate informațiile”?
‎Dacă informațiile se schimbă, ‎schimbăm și planul.
‎- Cum am făcut în Irak? ‎- Haide…
‎Am distrus țara ‎înainte să schimbăm planul.
‎Vom alunga Grupul Lenkov din Libia.
‎E o veste bună.
‎Așadar?
‎A acceptat.
‎- Nu-mi vine să cred! Chiar a funcționat. ‎- Ba nu.
‎Ganon a refuzat.
‎Dar e un plan foarte bun.
‎Un nu categoric.
‎Nici măcar nu va transmite mai sus.
‎Nu are absolut nicio logică.
‎Sunt în mașină.
‎Poți afla de unde a venit Ganon ‎azi-dimineață?
‎Din Washington.
‎Nu din Washington. ‎Departamentul de Stat nu-ți va spune.
‎Și cum sugerezi să aflu
‎dacă secretarul a făcut un ocol secret?
‎Nu știu, întreabă-ți iubita de la CIA.
‎Dacă l-aș fi întâmpinat la aeroport ‎ca o fetiță cuminte,
‎- …s-ar fi gândit la sugestie? ‎- Nu.
‎I-ai spus tu ceva?
‎- Despre ce? ‎- Despre orice.
‎A fost cu capsa pusă de la bun început.
‎Are o urticarie.
‎Ai comentat despre ea?
‎Da, i-am văzut umflăturile pe spate
‎și am zis: „Dle secretar, ‎ce-i rahatul ăla purulent?”
‎L-am luat prea tare.
‎Iisuse Hristoase! Zău…
‎Era pregătit să mă urască.
‎Te urăște pe tine ‎și crede că eu sunt marioneta ta.
‎Kate, a făcut un popas în Carolina de Sud ‎pe drum încoace,
‎pentru un titlu de doctor onorific.
‎În Carolina de Sud?
‎Așa că poate nu i-a plăcut planul ‎fiindcă nu vrea ca Rayburn să reușească.
‎Ganon vrea să fie președinte.
‎E un candidat grozav.
‎Are experiență.
‎Dar nu învingi un președinte în funcție
‎care a mijlocit reușite ‎în Golful Persic, Rusia și Libia.
‎Uau!
‎Asta-i tot?
‎- Ce? ‎- Atât ai de zis?
‎Am rămas fără grai. Parcă-ți plăcea.
‎Vrei sau nu să fii luată în considerare
‎- …pentru funcția de vicepreședinte SUA? ‎- Futu-i…
‎- Încă nu ai acceptat, nu? ‎- Nu.
‎Dar nici nu ai refuzat-o categoric ‎pe Billie.
‎- Nu-i așa? ‎- Da.
‎Înseamnă că Billie vrea ‎să te facă fericită.
‎Și președintele vrea să te facă fericită.
‎Înseamnă că ăsta e singurul moment ‎în care poți rupe mâța-n două.
‎Și pe cine crezi că ar trebui să rup?
‎Pe secretarul de stat.
‎Doamne!
‎Tu observi…
‎că, ori de câte ori ești cu spatele la zid
‎sau eu sunt cu spatele la zid,
‎cea mai bună idee a ta e ‎să tai picioarele unui coleg?
‎Ai lăsat o dâră însângerată ‎în tot Washingtonul.
‎De ce trebuie să te placă Ganon?
‎Fiindcă oamenii îi ajută ‎pe cei pe care îi plac.
‎Trăim într-o piață a favorurilor.
‎Asta ți-a lubrifiat călătoria prin lume.
‎Așa că Stuart va lubrifia.
‎Nu mai e datoria ta, e a lui.
‎Eu n-am făcut asta, ‎tu ai făcut-o în locul meu.
‎Eu făceam altceva, nu?
‎Dacă toți te urăsc, totul se oprește.
‎- Oare? ‎- Da.
‎Ei bine, tu mă urăști.
‎Și tot stau pe patul tău.
‎Cum merge?
‎Nu grozav.
‎Secretarul de stat a respins planul.
‎Îmi pare rău.
‎Ba nu-ți pare.
‎Nu-mi pare rău?
‎Nu. Nu ți-a plăcut planul ‎din capul locului.
‎Nu vreau să aprobați un plan ‎fără să fie susținut de informații.
‎De fapt, e un plan grozav.
‎Soțul știe despre noi.
‎Soțul lui Wyler?
‎A zis că ești iubita mea.
‎Soția lui știe?
‎Nu știu.
‎Dar ni se cam forțează mâna.
‎- Și sunt de acord cu asta. ‎- Ce vrei să spui?
‎Să ne facem relația publică.
‎Fiindcă vrei să o facem publică ‎sau fiindcă s-a prins cineva?
‎Și una, și alta.
‎Ce înduioșător consimți!
‎Ești tare că ieși cu șefa biroului local. ‎Dă bine.
‎- N-am nimic împotrivă. ‎- Iar eu arăt ca o iubită.
‎Tu ai vrut să mergem împreună la Cairo. ‎Fără să ne ascundem.
‎Când ajungi undeva și ești într-o relație, ‎e o veste răsuflată.
‎Aici, va părea că nu mi-am făcut treaba,
‎fiindcă am fost amorezată de tine.
‎- Păi, așa și e. ‎- Nu voi…
‎Știi ceva? Nu contează. Trebuie să închid.
‎Bună!
‎Încercăm din nou?
‎Da.
‎Vrei să fii ‎într-o relație publică cu mine?
‎Da.
‎Da, și eu.
‎Am făcut ceva.
‎- Iarăși? ‎- Mersi.
‎Va funcționa?
‎Nu cred.
‎Dacă ar fi mers, Ganon ar fi fost sunat
‎și ar fi ofticat la culme.
‎Cred că o să-mi pierd slujba.
‎Ar fi păcat.
‎Viața ar fi mai simplă aici fără mine.
‎Într-adevăr.
‎Bine. Cum ai știut?
‎- Despre Ganon? ‎- Despre mine și șefa biroului local.
‎Nu am știut.
‎Stai, ai spus…
‎Am spus.
‎Nu am știut.
‎Apoi ai făcut o pauză lungă. ‎Atunci am știut.
‎M-am gândit că s-ar cuveni ‎să spuneți câteva cuvinte.
‎N-ar trebui să țin eu toastul.
‎Sunt câinele vagabond care a apărut ‎în spate și nu se mai dă dus.
‎Nu ai remarci cu care să ne primești ‎în monumentul adus jafului colonial?
‎Cred că voi aștepta ‎până când veți fi bine chercheliți.
‎Înțelept bărbat!
‎Există un proverb arab care sună cam așa:
‎„E bine să cunoști adevărul ‎și să-i dai glas.
‎E mai bine să cunoști adevărul ‎și să vorbești despre palmieri.”
‎Vreau să spun ‎că ador aranjamentele florale.
‎Scuzați-mă.
‎Doamnelor și domnilor, ‎am pus în practică planul din Libia.
‎Anulați-vă planurile de la cină!
‎Documentul primit acum cinci minute ‎nu mai e valabil.
‎Cineva s-a grăbit să ni-l trimită.
‎Vom primi altul nou.
‎Aș vrea să văd o hartă a Libiei ‎din mileniul ăsta,
‎cred că văd una din mileniul trecut.
‎Dintre toate opțiunile raționale,
‎asta a decis președintele Statelor Unite ‎că ar trebui să facem.
‎Să intrăm în Libia, ‎de parcă nu ne-am învățat minte în Irak.
‎Și în Afganistan.
‎Și, acum, că mă gândesc, în Libia…
‎Cred că ar trebui să-l salvăm.
‎- Pe Stuart? ‎- Da.
‎- …și așteptăm rezultate diferite… ‎- Asta îi e meseria.
‎Ai făcut-o ani în șir. Nu mai e treaba ta.
‎Da.
‎Slujba asta e mai bună.
‎- Da? ‎- Într-o zi ca azi, da.
‎- E ca un drog, nu? ‎- Potolește-te!
‎Am fost cam de rahat.
‎Când am zis că nu poți fi mâna mea dreaptă
‎fără să acaparezi absolut totul.
‎Nu ai fost de rahat. Ai avut dubii.
‎Pe bună dreptate.
‎Dar… am făcut-o.
‎Nu-i așa?
‎Mi-a făcut capul calendar.
‎O să fie în regulă?
‎Dă-l în mă-sa!
‎Ai împiedicat alianța occidentală ‎să pornească la război cu Rusia.
‎- Mamă, ce pompos! ‎- Dar e corect.
‎Corect.
‎Știți cine are mereu asemenea zile?
‎Încetează.
‎- Vicepreședintele. ‎- Bine.
‎Mulți vicepreședinți nu fac nimic, ‎niciodată.
‎Mulți fac multe.
‎Poți face mai multe într-o după-amiază ‎decât realizează majoritatea într-o viață.
‎Gândește-te la asta!
‎Cred că se gândește.
‎Serios?
‎Doamnă, vrei să fii vicepreședintă?
‎Ai auzit?
‎A fost… o pauză lungă.
‎Chiar a fost o pauză lungă.
‎O pauză lungă, prelungită și grăitoare.
‎Bine, mergi și mai bea ceva.
‎- Ai grijă! ‎- Altfel, ce?
‎Încă nu au divorțat.
‎Nu știam că divorțează. Chiar divorțează?
‎Confidențial, da.
‎Ar trebui să o felicit.
‎- Abia așteaptă să vă citească raportul. ‎- Pot informa.
‎Nu sunt în măsură să scriu raportul.
‎- Dar ați putea să… ‎- Nu.
‎- Dar, dacă… ‎- Nu.
‎- Bine. ‎- Scuze. Scuză-mă, dragă.
‎Te simți bine?
‎Mă văd cu o colegă de muncă.
‎Ce drăguț!
‎Ne facem publică relația ‎și ești prima persoană căreia i-am spus.
‎Mă simt onorată.
‎Cine e?
‎Nu pot să-ți spun.
‎- De ce? ‎- Nici asta nu pot să-ți spun.
‎E de la CIA?
‎- Poftim? ‎- Știu. Nu e ușor să ieși cu ei.
‎Eu… E…
‎Mai ai de lucru la mesaj, ‎dar, oricum, felicitări!
‎E un dar, nu-i așa?
‎Pasiune pentru muncă, ‎unul pentru celălalt,
‎totul învârtejit într-o tornadă lascivă.
‎Unii nu au parte niciodată de așa ceva.
‎Lasă-l și pe el.
‎Da, bine.
‎- E mai bine decât unul, nu? ‎- Ce?
‎Doi.
‎Subtitrarea: Lucia Elena Popovici