‫- בפרקים הקודמים של‬ ‫הדיפלומטית -‬
‫לנקוב ארגן את המתקפה על נושאת המטוסים,‬
‫אבל הקרמלין לא שכר אותו.‬
‫אני חושבת שזה היה ראש הממשלה.‬
‫השיחה מגיעה מבפנים.‬
‫ושלושה אמריקאים, כולל בעלי,‬ ‫התפוצצו פה כרגע.‬
‫המודיעין הצרפתי חושב‬ ‫שאנחנו הולכים להרוג את רומן לנקוב.‬
‫אנחנו לא.‬
‫נכון?‬
‫אני חושב שהוא יהיה בסדר גמור.‬ ‫-אני לא.‬
‫כי רבנו, ועכשיו אני בצרות.‬
‫מר גרוב!‬
‫סליחה. שר החוץ ביקש ממני ליידע אותך בזה.‬
‫- גרוב מת -‬
‫מי עוד ידע שאתה נפגש איתו?‬
‫אני אמרתי לך, את אמרת לסטיוארט.‬
‫אמרתי למרגרט רוילין.‬
‫מרגרט רוילין נעדרת.‬
‫לנקוב עלול להיהרג‬ ‫על ידי הכוחות המיוחדים הבריטיים,‬
‫ורוילין נעדרת.‬
‫את חושבת שהיא מתה? את חושבת שטרוברידג'...‬
‫ייתכן שהוא...‬
‫עושה ניקיון.‬
‫הנישואים שלי מתפרקים.‬
‫המנתחים ניתחו במשך כמעט 11 שעות.‬
‫רוני לא שרדה.‬
‫מחלקה שתיים, אפשר לעזור?‬
‫אני הולך למצוא את השגרירה.‬
‫אני צריך שתשאירי אותה על הקו.‬
‫אני יכולה לחכות.‬
‫זו כלל לא טרחה.‬
‫- הדיפלומטית -‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫טוב לראות אותך על הרגליים.‬ ‫-תודה.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫מכאן, גברתי.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫את בסדר?‬
‫זה לא חכם.‬
‫תלבשי את זה.‬
‫למה את לא יכולה לקחת אותי ישר למכונית?‬
‫אף אחד לא יכול לגעת בך כאן.‬
‫אלה אנשים מסוכנים.‬
‫אנחנו צריכים שהם יראו אותך.‬
‫הם יפסיקו לחפש אותך‬ ‫אם הם יחשבו שהם יודעים איפה את.‬
‫את לא במנוסה. את בלוויה של עמית לעבודה.‬
‫זה המקום הכי בטוח בלונדון בשעתיים הקרובות.‬
‫חבל מאוד, אדם כל כך טוב.‬
‫נורא.‬
‫ויליאם.‬
‫מזעזע.‬
‫שלוש שורות שמאלה.‬
‫- טקס הלוויה של סר מריט גרוב, חבר פרלמנט -‬
‫"כשהאור גווע‬
‫"באחר צהריים חורפי, בכנסייה מבודדת,‬
‫"ההיסטוריה היא עכשיו ואנגליה.‬
‫"לא נחדל מלחקור‬
‫"ובסוף כל החקירות שלנו‬ ‫נגיע למקום בו התחלנו,‬
‫"ונכיר את המקום בפעם הראשונה.‬
‫"הכול יהיה כשורה."‬
‫אתה רואה?‬
‫כן, הכול טוב.‬ ‫אנחנו רוצים שאנשים יבחינו בך.‬
‫ואז הם יוכלו להפסיק לחפש אותך.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, סתם לחץ.‬
‫"...האש והוורד אחד הם."‬
‫"סוף דבר, אחיי, חזקו באדוננו‬
‫"ובעוז גבורתו.‬
‫"הצטיידו בנשק אלוהים‬
‫"למען תוכלו עמוד נגד תחבולות השטן.‬
‫"כי לא מול בשר ודם נלחמים אנו...‬
‫"כי עם שרים ושליטים.‬
‫"אל מול כוחות.‬
‫"נגד המושלים בחשכת העולם הזה.‬
‫"עם הרוחות הרעות...‬
‫"אשר במרומים.‬
‫"על כן אחזו בכלי נשקו של האל‬
‫"למען תוכלו לקום ביום הרע,‬
‫"ולמלא צבאכם...‬
‫"ולעמוד.‬
‫"עמדו נא.‬
‫"חגורי האמת במותניכם.‬
‫"תפשו את מגן האמונה.‬
‫"אשר תוכלו לכבות בו את חיצי הרשע הדולקים."‬
‫מרגרט רוילין מאחור.‬
‫"אני נשבע לך ארצי, כל הדברים הארציים..."‬
‫עכשיו.‬ ‫-מעיל עכשיו, בבקשה.‬
‫קצת יותר מהר יהיה ממש מעולה.‬
‫האל.‬ ‫-כן, הבנתי.‬
‫שיט!‬
‫אני ארים את זה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אתה בסדר?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫יש לך סחרחורת?‬
‫אל תקום.‬
‫קח לך רגע.‬
‫הוא בסדר עכשיו?‬
‫אתה צריך לשכב?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫מרגיש יותר טוב?‬ ‫-כן.‬
‫סליחה, תודה.‬
‫מרגרט?‬
‫אפשר לעזור לך, אדוני?‬
‫סליחה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני חייב לעצור.‬
‫בסדר.‬
‫את צריכה פיפי?‬ ‫-לא.‬
‫את לא תעזרי לי להגיע לשירותי הגברים.‬
‫תירגע.‬
‫תראי...‬
‫את עדיין יכולה לעזוב איתי.‬
‫הכוונה לנישואים.‬
‫בסדר. לך בלעדיי.‬
‫אני מתכוון לזה.‬ ‫את לא חייבת להישאר רק כי התפוצצתי.‬
‫זו לא הסיבה.‬
‫קפטן מארש, תודה לך על שירותך היום.‬
‫לכבוד לי להיות כאן, אדוני.‬ ‫לכבוד הוא לי לראות אותך.‬
‫למיטב הבנתי...‬
‫הזדיינתם?‬
‫לא!‬
‫לא הזדיינתי איתו.‬
‫תכננת לעשות את זה?‬
‫כן.‬
‫את עדיין יכולה.‬
‫אני לא רוצה.‬
‫הוא יכול להשתין בעצמו.‬
‫גם אתה.‬
‫הוא בסדר?‬
‫פחות או יותר.‬
‫יופי.‬
‫החשדות שלנו אושרו.‬
‫המעצר, יכול להיות... שזה יותר מזה.‬
‫אתה יכול לעצור את זה?‬ ‫-אני מנסה.‬
‫הוא האדם היחיד שיכול לזהות את המפגע.‬
‫הוא צריך להיות בחיים.‬ ‫-אני משתדל מאוד.‬
‫מרגרט רוילין הייתה שם.‬
‫עכשיו?‬
‫אבל זה טוב, נכון?‬
‫היא לא... נעלמה באיזו תעלה.‬
‫זו ברכה.‬
‫הייתי נוראית בפריז.‬
‫לא.‬
‫ניסית לעזור ו...‬ ‫-את חששת לחייו של בעלך.‬
‫אני מצטערת.‬
‫הוא בסדר.‬
‫הנישואים שלי...‬
‫גם בסדר.‬
‫הכול כפי שהוא אמור להיות.‬
‫היא...?‬ ‫-כן.‬
‫איפה?‬
‫למטה. חדר כניסה.‬
‫מה היא אמרה?‬
‫היא רוצה לדבר עם דניסון.‬
‫למה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫לא איתך או איתי?‬
‫לא.‬
‫למה לעזאזל הברחנו אותה לכאן?‬
‫היא לא חושבת שהיא בטוחה.‬ ‫-מפני מי?‬
‫לא ברור. ודניסון שונא אותה...‬
‫כן.‬
‫אז היא חשבה שאת תוכלי לקרוא לו.‬
‫היא אמרה שאתם קרובים באופן יוצא דופן.‬
‫מה זה אומר, לעזאזל?‬ ‫-זה מה שהיא אמרה.‬
‫על זה משלמים לי.‬
‫להתקרב בצורה יוצאת דופן לשר החוץ.‬
‫אז תתקשרי אליו.‬
‫ומה אני אגיד?‬
‫לא יודעת.‬ ‫אני לא זו שקרובה אליו באופן יוצא דופן.‬
‫אנחנו קצת פחות קרובים ממה שהיינו לפני יום.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫פוליטיקה.‬
‫הוא יסרב?‬
‫אוי, חבר'ה!‬
‫זה כמו מצעד ניצחון.‬
‫תנו לו קצת מקום, חבר'ה.‬
‫אה! בוסית.‬
‫אתה לא אמור להיות פה.‬ ‫ד"ר קסטן יודע שאתה בעבודה?‬
‫אני שוכב על הספה וחושב על רוני,‬ ‫ואז אני מקבל התקף חרדה.‬
‫כן. אני מבינה.‬
‫ברוך שובך.‬
‫אוקיי.‬
‫תתנהגו כאילו יש לכם עבודה. כולכם.‬
‫אפשר לשתף אותו?‬
‫לא.‬
‫אתה רוצה לשבת?‬
‫רעיון לא רע.‬
‫כן, אל תגזים על היום הראשון.‬
‫קח את זה בקלות. אין מה למהר.‬
‫אני עדיין מתרגל לזה.‬
‫אולי אני אקח את אלה, ואז אתה...‬ ‫-תצטרך להוריד את עצמך.‬
‫זה לא הכיסא הכי מתאים.‬
‫הנה, קחי אותם.‬
‫אתה רוצה כרית?‬ ‫-אני בסדר.‬
‫תפסיקו להתרוצץ.‬
‫התדרוך שלכן. קדימה.‬ ‫-סיימנו.‬
‫נראה לי.‬ ‫-כן.‬
‫פשוט... את התכוונת...‬
‫להתקשר. כן.‬
‫אם אתן צריכות לדבר...‬
‫סיימנו.‬
‫את בטוחה?‬ ‫-כן.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫סטיוארט.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫על מה?‬
‫אני שלחתי אותך לשם.‬
‫אוי, לא.‬
‫אם לא הייתי שולחת אותך,‬ ‫לא היית מתקרב למקום הזה.‬
‫ממש לא. שום דבר כאן הוא לא באשמתך.‬
‫ובכן...‬
‫אני אגיד לך מה שאמרת לאליס.‬
‫אל תתנצלי על דברים שהם לא באשמתך.‬
‫סוף דבר.‬
‫שמעתי משהו.‬
‫כן?‬ ‫-כן.‬
‫ש...‬
‫למישהו יש קטע מיוחד עם מישהי‬ ‫והוא לא רצה לספר לי על זה.‬
‫גברתי.‬ ‫-ואני מבינה את זה. כאילו, בחייך.‬
‫ואני לא רוצה לחטט, כי זה עניין שלך.‬
‫אבל זה הדבר הכי חמוד ששמעתי בחיים.‬
‫היא זרקה אותי.‬
‫אפשר לעזור?‬
‫לא, אני בסדר.‬
‫אני רק אבדוק את האימייל שלי‬ ‫ואעמיד פנים שהכול רגיל לחלוטין.‬
‫אני אפתח את הדלת.‬
‫- רוני באקהרסט -‬
‫כן?‬ ‫-יש לך שיחה מהשגרירה ויילר.‬
‫תודה.‬
‫הלו?‬
‫אני צריכה לפגוש אותך.‬
‫אתה יכול לבוא לפה?‬
‫קייט, אני לא חושב שזה רעיון טוב.‬
‫אלוהים.‬
‫סליחה. טעות שלי.‬
‫אני צריכה להיפגש איתך כאן, בשגרירות.‬ ‫זה דחוף.‬
‫גברתי השגרירה, צבא קטן של עובדי מדינה‬ ‫מטפל בלוח הזמנים שלי.‬
‫אוכל להפנות אותך לאחד מהם?‬
‫יש לנו ספר תנחומים‬ ‫עבור משפחתה של רוני באקהרסט.‬
‫אני אהיה אסירת תודה עד אין קץ‬
‫אם תוכל להקדיש לזה רגע היום,‬ ‫במקום בהמשך השבוע,‬
‫ותבוא כאילו, עכשיו כזה.‬
‫אני באמת לא יכול.‬
‫לא הייתי עושה את זה אם זה לא...‬
‫אתה חייב.‬
‫משככי כאבים זה טוב,‬ ‫אבל באמצע היום הם מתפוגגים.‬
‫כן, ואז אתה מבין שהגזמת.‬
‫זה חתיכת זין.‬
‫בבקשה.‬
‫מעולה, תודה.‬
‫הטוב ביותר בבריטניה.‬ ‫-כן. תודה רבה.‬
‫אני חושב שאולי נפטפט. רק שנינו.‬
‫כן. בטח.‬
‫איפה מצאתם אותו?‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫אני אמרתי כמה דברים באותו יום.‬ ‫-לא.‬
‫התנהגתי כמו אידיוט.‬ ‫-אל תדאג.‬
‫אני מצטער. על הכול.‬
‫זו לא אשמתך בכלל.‬
‫טוב אני מצטער בכל אופן.‬
‫אל תתנצל על דברים שלא באשמתך.‬
‫אתה נשמע כמו אשתך.‬ ‫-היא למדה את זה ממני.‬
‫זה לא סוף העולם.‬
‫להתנצל על דברים שלא באשמתך.‬ ‫אני יכול לחשוב על דברים גרועים יותר.‬
‫אתה חושב שאני אתנצל?‬
‫אני לא חושב על כלום.‬ ‫-על רוני? או על כך שפוצצו אותך?‬
‫לא זה ולא זה.‬
‫כי לא הבאתי חומר נפץ פלסטי למסיבה.‬ ‫מישהו אחר הביא.‬
‫סליחה! חלב וסוכר.‬ ‫עדיף מאוחר מאשר אף פעם, נכון?‬
‫ניל, אתה יכול לבקש שיביאו את המכונית שלי?‬
‫בטח.‬
‫מרגרט רוילין בחזקתנו.‬
‫אתה רוצה תה?‬ ‫-באמת שלא.‬
‫מתנצלת.‬
‫אין בעיה. היה לכולנו זמן לחשוב.‬
‫אתה עוד תגרום לזה שיהרגו אותך.‬ ‫-ייתכן שזה קורה עכשיו.‬
‫הוא מעורר מהומה בנוגע לקנוניה‬ ‫של הכוחות המיוחדים להתנקש ברומן לנקוב.‬
‫איך זה שאי אפשר למצוא אותך,‬
‫אבל אנחנו לא יכולים למצמץ‬ ‫בלי שתשמעי על זה?‬
‫אתה קוטר. ונרגן.‬ ‫-אפשר לחזור לעניין של "להיהרג"?‬
‫כמות הפעמים שהתייחסת בזלזול לעזרה שלי.‬
‫לא מספיק כדי להבהיר את הנקודה.‬
‫אני חושבת שאתה מתיש.‬
‫ובכל זאת, אני אישן גרוע‬ ‫אם תתאדה ברחוב כמו מריט.‬
‫האנשים שאיבדו סבלנות כלפיו‬ ‫מאבדים את הסבלנות כלפיך.‬
‫מי הם?‬ ‫-אני לא יכולה לספר לך.‬
‫אז אני אגרום לזה שיהרגו אותי.‬ ‫סיכנתי כבר את חיי בכך שאני מדברת איתכם.‬
‫זה בטח שווה משהו.‬ ‫-זה לא.‬
‫אזרחים בריטים שכרו את רומן לנקוב‬
‫שישגר טיל לעבר HMS קורייג'וס.‬
‫איך את יודעת?‬
‫במשך 40 שנה,‬ ‫היה זה תפקידי לדעת כל מה שקורה בווייטהול.‬
‫ניסיתי לפרוש ונכשלתי.‬
‫את צריכה לומר לנו על מי את מדברת.‬
‫אני אתן לך שם אחד.‬ ‫-אוקיי.‬
‫מריט גרוב.‬ ‫-להפיל טבח על אדם מת.‬
‫את לא מפסיקה להרשים.‬
‫עם מי הוא עבד?‬ ‫-אמרתי שם אחד.‬
‫ניקול טרוברידג'?‬ ‫-אוסטין, באמת?‬
‫שלושה שמות. גרוב, טרוברידג' ורוילין.‬
‫תן לה לדבר.‬
‫יש קיצוניים בממשלה שלנו‬ ‫בדיוק כפי שיש אצלכם.‬
‫אז גרוב עבד עם קיצונים בריטים?‬
‫או שגרוב היה כזה?‬
‫הוא הפך לכזה. שחה עם הזרם.‬
‫הוא נבחר שוב על גב האיום של מהגרים פולשים‬
‫ומותה של בריטניה.‬
‫אז גרוב שכר את לנקוב להפציץ ספינה בריטית?‬
‫בשם ראש הממשלה.‬
‫לא נכון.‬
‫גרוב תכנן להיפגש עם בעלך‬ ‫והשתיקו אותו בגלל זה.‬
‫עכשיו אתה אורב במסדרונות‬ ‫ואומר לכל מי שאפשר‬
‫שמישהו מחפש לפגוע בלנקוב.‬
‫זה נכון.‬
‫אכן! ואתה גורם להם להרגיש מאוד לא בנוח.‬
‫למה שגרוב ירצה לתקוף כלי שיט בריטי?‬
‫סקוטלנד?‬
‫תנועת הפרישה צברה יותר מדי תאוצה.‬
‫הם רצו אירוע מאחד.‬ ‫-ניקול רצה אירוע מאחד.‬
‫למה גרוב רצה לדבר עם האל?‬
‫מריט היה חסר יציבות לחלוטין.‬
‫אם מצפונו היה מתעורר ובני ארצו היו מגלים...‬
‫איך הם היו מגלים?‬
‫כשמישהו רוצה לדעת מה ראש הממשלה חושב,‬
‫הוא לא מצותת לטלפון שלו, הוא מצותת לשלי.‬
‫אז כשאני מדברת עם ניקול,‬ ‫אני משתמשת בטלפון חד פעמי.‬
‫אבל אם מישהו מתקשר אליי...‬
‫גרוב התקשר אלייך. לומר שהוא מודאג?‬
‫לא, יקירתי. את התקשרת.‬
‫יבוא.‬
‫מה שלומך?‬
‫מעולה.‬
‫מגניב. ראש הממשלה מגיע.‬
‫סטיוארט זקוק לשגרירה.‬
‫היא לא פנויה.‬ ‫-אמרתי לו את זה.‬
‫תן לה לנהל חקירה פשוטה.‬
‫זה לא עולה לך כלום.‬
‫היית צריך לפנות לרשויות.‬ ‫-הם הרשויות!‬
‫גברתי השגרירה.‬
‫ראש הממשלה מגיע לחתום על הספר.‬
‫עכשיו?‬
‫כן, את חייבת לפגוש אותו בחוץ.‬
‫קיבינימט!‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫-את יכולה ועוד איך.‬
‫שר החוץ נמצא כאן.‬
‫עדיין?‬
‫הוא עוד לא חתם. דיברנו.‬
‫טוב.‬ ‫-לא סיימנו.‬
‫סיימי עם זה.‬
‫סטיוארט.‬ ‫-גברתי. מה קורה בדיוק?‬
‫זה לא משנה.‬
‫מעולה! אז נתראה למטה‬ ‫בעוד עשר דקות לקבל את פני רוה"מ.‬
‫היא אישרה את התאוריה שלך.‬ ‫זה מגיע מתוך הממשלה שלך.‬
‫היא מגנה על ניקול.‬ ‫אני מסגיר אותה למשטרה באופן מידי.‬
‫לא, אתה לא יכול. מה אם הם מעורבים?‬
‫היא משקרת.‬ ‫-אולי.‬
‫אבל אם יש שמץ של סיכוי‬ ‫שמישהו פאקינג יהרוג אותך,‬
‫לא, תפסיק.‬
‫יש לי מחויבות.‬
‫עצור. יש לנו כמה ימים‬ ‫לפני המעצר של לנקוב, נכון?‬
‫התכוונתי לפתוח בחקירה.‬ ‫ראש צוות ההגנה. היום.‬
‫תעשה את זה מחר.‬
‫אני אחזיק אותה הלילה.‬ ‫אשים אותה בבית מסתור.‬
‫נראה מה עוד יש לה לומר.‬
‫להחזיק אותה?‬ ‫-כן.‬
‫זה...‬ ‫-חוקי?‬
‫אני לא חוטפת אותה. היא מפחדת.‬
‫היא הסתתרה בעליית הגג של מישהו.‬ ‫נראה שאנחנו עושים לה טובה.‬
‫ומה שיש לנו זו הזדמנות לחקור אותה.‬
‫אני עדיין לא בטוחה שזה חוקי.‬
‫בואו נדבר על זה.‬ ‫-אנחנו מדברים.‬
‫רק אנחנו.‬
‫כן?‬
‫גברתי השגרירה?‬ ‫מר הייפורד רוצה מאוד שתצטרפי אליו.‬
‫תגיד לו שאני באה.‬
‫רוה"מ כמעט הגיע.‬
‫הוא יחתום על הספר והוא רוצה לדבר איתך.‬
‫רוה"מ?‬
‫- שגרירות ארצות הברית של אמריקה -‬
‫אדוני.‬
‫ראש הממשלה. טוב לראות אותך.‬
‫אובדן נורא.‬ ‫-כן.‬
‫אדם צעיר ששירת את המדינה שלך ושלי.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫מכאן.‬
‫צעד גדול אחורה.‬ ‫אני לא צריך אותך בתמונה שלי.‬
‫- נציגי ארצות הברית של אמריקה -‬
‫- רוני באקהרסט -‬
‫גבירתי.‬
‫תני לו רגע.‬
‫אתם תתחילו לדבר.‬
‫אולי כדאי שתתני לשר החוץ להתמקד ברוני.‬
‫אדוני, אפשר להביא לך משהו לשתות?‬
‫לא, תודה.‬
‫תרצי רישום הערות?‬
‫אנחנו לא רוצים רישום הערות.‬ ‫-סליחה.‬
‫ואתם עדיין אחרינו, זה אפשרי שאני והשגרירה‬
‫נקבל רגע של פרטיות?‬ ‫-כמובן.‬
‫זה ביכולתנו?‬
‫איך אפשר לעזור?‬
‫מרגרט רוילין.‬
‫היא נעלמה.‬
‫לא היו לה ילדים.‬ ‫לא היה לה צורך, היה לה אותי.‬
‫ככה כתבו ב"גרדיאן".‬
‫למה התקשרת אליה?‬
‫היא רווקה זקנה ושברירית.‬ ‫היא יכולה להישבר בשנייה.‬
‫כשהיא נעלמה, ביקשתי ממטה התקשורת‬ ‫לבדוק את שיחות הטלפון שלה.‬
‫התקשרת אליה.‬
‫כן.‬ ‫-מפריז. למה?‬
‫היא אומרת לי איך לטפל בך.‬
‫אני צריך טיפול?‬
‫נראה שהנשיא חושב כך.‬
‫לכן אני כאן.‬
‫מה הייתה העצה שלה?‬
‫אם אומר לך, זה לא יעבוד.‬
‫יועצת וחברה נעלמה בלילה שבו נרצח עמיתנו.‬
‫תוכלי בבקשה לענות על השאלה וזהו?‬
‫התקשרתי לשאול איך תגיב‬
‫אם הצרפתים לא ישתפו פעולה‬ ‫עם המעצר של לנקוב.‬
‫כי הדבר הראשון שהם אמרו היה לא.‬
‫רציתי לדעת אם תכעס אם לא נצליח.‬
‫היא אמרה שאתה תשמח שדניסון נכשל.‬
‫היא זונה.‬
‫היא טועה?‬
‫ברור שלא.‬
‫מה עוד?‬
‫זהו, פחות או יותר.‬
‫גברת ויילר, אין לי הרבה זמן.‬
‫היא אמרה שאתה חושב שאתה משחק שחמט,‬ ‫אבל אתה בעצם משחק דמקה.‬
‫זה נשמע אותנטי.‬
‫היא התכוונה שאתה מסבך את העניינים‬ ‫ובגלל זה אתה מדבר איתה.‬
‫לא לזה היא התכוונה.‬
‫אדוני, אם אשמע ממנה אצור איתך קשר מיד.‬
‫לא בטוח שאני שם זין.‬
‫- שגרירות ארצות הברית של אמריקה -‬
‫אמרת שאני מסיחה את דעתו של שר החוץ מרוני.‬
‫נראה לי שכולנו קצת מוסחים היום.‬
‫אתה בסדר עם הקביים?‬ ‫-כן, הם לא רעים.‬
‫אתה חושב שתצליח להגיע לשם?‬
‫כן.‬
‫אתה יודע שקורים המון דברים.‬
‫אין לי מושג מה קורה.‬ ‫את משתתקת בכל פעם שאני נכנס לחדר.‬
‫כולם ממוקדים ברוני.‬
‫אני יודע.‬
‫כשדיברתי עם שר החוץ,‬
‫שוחחנו על מי שאולי הרג את רוני.‬
‫תרדפי כרצונך אחרי הרוצח.‬
‫רק תקדישי חמש דקות‬ ‫להסתכל על התמונה של רוני.‬
‫אני חושבת שאולי זה הבחור‬ ‫שחתם כרגע על הספר הזה.‬
‫מה?‬
‫שנינו לחצנו את ידו.‬
‫ראש הממשלה.‬
‫איך?‬
‫מרגרט רוילין נמצאת בבניין הזה.‬
‫אל תסתכל לשם.‬
‫לנקוב נשכר על ידי חברים בממשלה הבריטית.‬ ‫מריט גרוב היה אחד מהם.‬
‫היא לא אומרת מי עוד,‬ ‫אבל זה בטוח טרוברידג'.‬
‫גרוב התחרט,‬
‫אז השותפים שלו הרגו אותו‬ ‫ואת רוני, וכמעט הרגו אותך.‬
‫ואיכשהו הכול נגרם כי התקשרתי לרוילין.‬
‫פניה של רוני צרובות בזיכרוני.‬ ‫אני לא צריכה להסתכל על תמונה.‬
‫יש טיסה של חיה"א הצבאי‬ ‫שממריאה מבסיס חיל האוויר המלכותי מילדנהול.‬
‫ארון ההעברה יועמס על ידי שמונה נחתים.‬
‫הדגל שמתנוסס כרגע מעל השגרירות‬ ‫יכסה את הארון.‬
‫המזכיר גאנון יגיש אותו‬ ‫למשפחתו של רוני בדובר.‬
‫כדאי שתשב.‬
‫זה לא הזמן המתאים להגיד לי מה לעשות.‬
‫היא לא הייתה צריכה לספר לך.‬
‫את חייבת להוציא מפה את רוילין.‬
‫את מסתירה מישהי שיש לה מידע על פשע,‬
‫שאולי לקחה חלק בפשע רחב היקף.‬ ‫-אני אקח את זה לתשומת ליבי.‬
‫את יודעת שהשגרירה התקשרה לרוילין‬
‫ביום הפיצוץ?‬
‫היא סיפרה לך את זה?‬ ‫-כן.‬
‫ומה היא אמרה בשיחת הטלפון?‬
‫זוכר כשרק התחלנו לצאת‬ ‫ואמרתי שיהיו המון דברים שלא אספר לך,‬
‫ואמרת שזה בסדר, ותוכל להתמודד עם זה?‬
‫כן.‬ ‫-תתמודד עם זה.‬
‫זוכרת שאמרת שזה נגמר?‬
‫אני לא החבר שלך כרגע.‬
‫אני סגן ראש המשימה,‬
‫והשגרירה וראש תחנת ה-CIA...‬
‫ראש התחנה חוקרת‬ ‫מידע מודיעיני שהתקבל מאדם אקראי‬
‫בנוגע להתקפה על אזרחים אמריקאים.‬
‫השגרירה מטפחת קשרים‬ ‫שעשויים לשרת את האינטרסים הלאומיים שלנו,‬
‫כפי שנשכרה לעשות.‬
‫זה מה שקורה?‬ ‫-כן.‬
‫כי נראה שהיא רצה עם מספריים‬ ‫היישר אליי ואל הצוות שלי.‬
‫היא אמרה את זה בעצמה,‬ ‫היא לא תסלח לעצמה שהיא התקשרה לרוילין‬
‫ואמרה לה מה שהיא לא אמרה לה.‬
‫אנשים שבני הזוג שלהם‬ ‫הלכו למגדלים ב-11 בספטמבר‬
‫לעולם לא יסלחו לעצמם‬ ‫שהם נתנו להם לצאת מהדלת.‬
‫זה לא אומר שהם הטיסו מטוס לתוך בניין.‬
‫לא! לא אותו דבר.‬
‫לא אותו דבר.‬
‫בני הזוג ויילר הם כאלה מגניבים.‬
‫הם מדברים עם טרוריסטים,‬ ‫מחבקים מצביאים ושותים דם של לאמה.‬
‫החרא הזה לא קרה כשבני הזוג וייל היו פה.‬
‫רוני עדיין הייתה בחיים‬ ‫אם בני הזוג וייל היו פה.‬
‫זה לא עובד ככה.‬
‫ככה בדיוק זה עובד.‬
‫ביירון. תן לנו רגע.‬
‫את התקשרת אליה.‬
‫כן.‬
‫אמרתי לך להתרחק ממנה.‬
‫דאגתי לפנות אותך מאירוע ציבורי‬ ‫ביום שהגעת לכאן.‬
‫רק כדי שתוכלי להתחמק מהאישה הזאת.‬
‫אבל לונדון היא לא הצבה רצינית.‬ ‫מה אני מבין?‬
‫אף פעם לא עבדתי בבגדד,‬ ‫לשם הולכים הגברים האמיתיים.‬
‫אם אתה חושב שאני מכבדת אותך פחות‬ ‫מכל האנשים שאני...‬
‫לא מזיז לי איך את מרגישה כלפיי, גברתי.‬
‫עשית טעות טקטית.‬
‫אמרתי לך מי היא. התעלמת ממני.‬
‫עשית טעות טקטית. והיא הייתה טעות קטלנית.‬
‫אפשר לעזור, אדוני?‬ ‫-לא, אי אפשר.‬
‫הצג שק!‬
‫- חיל האוויר של ארצות הברית -‬
‫הצג שק!‬
‫סטיוארט כועס.‬
‫ברור שהוא כועס.‬
‫עליי.‬ ‫-ועליי.‬
‫כן?‬ ‫-די נהדר, למען האמת.‬
‫הוא אמר, "אני יודע שזו לא אשמתך,‬ ‫אבל אתה בכל זאת צריך להתנצל".‬
‫והתנצלת?‬
‫כן.‬
‫התנצלתי?‬
‫אני... אני לא בטוח.‬
‫אני צריכה להתנצל.‬
‫למה?‬
‫רוילין אומרת שמישהו תקף את גרוב‬
‫כי התקשרתי אליה ואמרתי שהוא לחוץ.‬
‫מתאם אינו מעיד על סיבתיות.‬
‫אני לא יודעת מה זה אומר.‬ ‫אני מעמידה פנים שכן, אבל אני לא.‬
‫זה אומר שזו לא אשמתך.‬
‫תגיד את זה לסטיוארט.‬
‫את גילית קונספירציה בתוך הממשלה הזאת.‬
‫הם יתפסו את לנקוב‬ ‫כי מישהו אמר לך איפה למצוא אותו.‬
‫אני מיוחדת מאוד.‬
‫אז לנקוב יגיד‬ ‫שראש הממשלה המזדיין שכר אותו.‬
‫אני ביצעתי שיחת טלפון‬ ‫שבלעדיה זה לא יכול היה לקרות.‬
‫אני רואה מה החלק שלי בזה.‬ ‫גם סטיוארט רואה. אתה אף פעם לא יכולת.‬
‫אתה לא תראה את זה עכשיו.‬
‫יום אחד,‬
‫וכנראה שזה לא יהיה היום,‬
‫אבל יום אחד את תגידי, "עשיתי לך חיים קשים.‬
‫"על המטוס בקאבול,‬ ‫הבית בביירות, אבל עכשיו אני מבינה.‬
‫"המחיר של לעשות עסקים."‬
‫אני חושבת שאתה צריך לתת לי רגע.‬ ‫אני לא חושבת שכדאי לך להיכנס הנה.‬
‫את שולחת אותי לחדר?‬ ‫-אני אלך. אתה יכול להישאר.‬
‫מה זה, לעזאזל?‬
‫אתה חושב שאני אוותר לך עכשיו?‬
‫כי עכשיו אני יודעת‬ ‫איך זה להיות בעמדת הנהגה?‬
‫לפני כן הייתי סתם השפוטה שלך,‬
‫אבל עכשיו אני בוגרת מספיק‬ ‫להבין שזה המחיר של לעשות עסקים?‬
‫אל תגיד לי את המילים האלה שוב בחיים.‬
‫אז אין לך פרספקטיבה מהצד השני של השולחן?‬
‫הפרספקטיבה היא שאתה עשית דברים‬ ‫שהצוות שלך נהרג בגללם, ועכשיו גם אני.‬
‫אוי, אל תתחילי.‬
‫צודק. כדאי שתישן בחדר השני.‬
‫לא, תשני את בחדר השני. יש שם מזרן מחורבן.‬
‫באמת?‬ ‫-כן, באמת. לכי.‬
‫לא הייתי הוגנת.‬
‫שינית את דעתך?‬
‫זה התפקיד.‬
‫תמיד התנהגתי כאילו זה אתה.‬
‫נכון מאוד.‬
‫יש בעבודה...‬
‫מרכיב מעורר סלידה מבחינה מוסרית.‬
‫אז התובנה הגדולה שלך היא שלא נולדתי נורא,‬
‫העבודה הפכה אותי לכזה, ועכשיו גם אותך?‬
‫כן.‬
‫אני לא חושב ששינית מספיק את דעתך.‬
‫זו התחלה, נכון?‬
‫במשך עשר שנים, נתתי לך להתנהג‬ ‫כאילו הייתי אדם ללא מצפן מוסרי.‬
‫עשיתי את זה למענך.‬
‫זה היה מעשה חסד.‬
‫לא, אתה העברת את זה אליי.‬
‫פטרת את עצמך כי אני הייתי המצפון של שנינו.‬
‫קת'רין. תעשי לי טובה מזדיינת‬ ‫ותשני בחדר השני.‬
‫לא... ייאמן!‬
‫פאק.‬
‫קייט.‬ ‫-אני הולכת!‬
‫אפשר לקבל 30 שניות‬ ‫למצוא את המשקפיים המזדיינים שלי?‬
‫אני לא מגיע לנעליים.‬
‫תרגום כתוביות: תמר פימה‬