TIDLIGERE PÅ...
Lenkov står bak angrepet på hangarskipet, men Kreml hyrte ham ikke.
Jeg tror statsministeren gjorde det. Befalingen kommer fra inne i huset.
Tre amerikanere, inkludert min mann, ble nettopp skadet inne i huset.
Fransk etterretning tror at vi skal drepe Roman Lenkov.
Det skal vi ikke. Eller?
- Jeg tror han er ok. - Jeg er ikke det.
Fordi vi kranglet, og jeg er ute i kulden.
Mr. Grove!
Beklager. Utenriksministeren ba meg dele dette med deg.
GROVE DØD
Hvem visste at du skulle møte ham?
Jeg sa det til deg, du sa det til Stuart.
Jeg sa det til Margaret Roylin.
Margaret Roylin er savnet.
Lenkov kan bli drept av britiske spesialstyrker, og Roylin er savnet.
- Tror du hun er død? Tror du Trowbridge... - Han kan...
...rydde opp.
Ekteskapet mitt tar slutt.
Kirurgene opererte i nesten elleve timer.
Ronnie overlevde ikke.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg skal finne ambassadøren. Hold den personen på linjen.
Jeg kan vente.
Det er ikke noe problem.
- Morn. - Morn.
- Godt å se deg på beina. - Takk.
- Morn. - Morn.
Denne veien, ma'am.
- Er du ok? - Ja.
- Er du ok? - Dette er uklokt.
Ta på deg denne.
- Hvorfor kan du ikke ta meg til bilen? - Ingen kan røre deg her.
Dette er farlige menn.
De må se deg. De slutter å lete etter deg hvis de tror de vet hvor du er.
Du er ikke på rømmen. Du er i en kollegas begravelse.
I de neste to timene er dette Londons tryggeste sted.
- Fryktelig trist, slik en god mann. - Fryktelig.
William.
Sjokkerende.
Tre rader til venstre.
Under skumringen,
på en vinterettermiddag i et avsidesliggende kapell.
Historien er nå og England.
Vi skal ikke slutte å utforske,
og avslutningen på all vår utforskning er å ankomme der vi startet
og oppdage stedet for første gang.
Alt skal gå bra...
Ser du?
Ja, alt i orden. Vi vil at folk skal se deg.
Da kan de slutte å lete etter deg.
Alt i orden?
Ja, bare nerver.
...ild og rosen er én.
Til slutt, mine brødre, bli sterke i Herren,
i hans veldige kraft.
Ta på Guds fulle rustning,
så dere kan stå dere mot djevelens listige knep.
For vår kamp er ikke mot kjøtt og blod.
Men mot makter,
mot myndigheter.
Mot mørkets herskere av denne verden.
Mot ondskapens åndehær
i himmelrommet.
Ta derfor på Guds fulle rustning,
så dere kan gjøre motstand på den onde dag og etter å ha overvunnet alt...
...bli stående.
Stå derfor fast.
Spenn sannhetens belte rundt livet.
Grip troens skjold.
Med hvilket dere skal kunne slukke alle de ondes brennende piler.
Margaret Roylin er her.
Jeg lover deg mitt land Alle jordiske tin...
- Nå. - Kåpen, nå.
Litt raskere ville vært bra.
- Hal. - Jeg gjør det.
Pokker.
Jeg tar den.
- Gud. - Alt ok?
- Går det bra? - Ja.
Er du svimmel?
Bli sittende.
Bare ta et øyeblikk.
Er han ok nå?
- Må du legge deg? - Nei, det går bra.
- Bedre? - Ja.
Beklager, takk.
Margaret.
Kan jeg hjelpe deg, sir?
Unnskyld meg.
- Går det bra? - Ja, jeg må ta et stopp.
Ok.
- Må du tisse? - Nei.
Du skal ikke hjelpe meg på do.
Ta deg sammen.
Hør her...
Du kan fortsatt forlate meg.
- Jeg mener ekteskapet. - Greit. Gå uten meg.
Du trenger ikke bli bare fordi jeg ble skadet.
- Det er ikke derfor. - Kaptein Marsh, takk for alt i dag.
Det er en ære å være her, sir. Det er en ære å se deg.
- Så vidt jeg forstår... - Knullet du ham?
Nei! Jeg gjorde ikke det.
Ville du gjøre det?
Ja.
Det kan du fortsatt.
Jeg vil ikke.
Han kan pisse selv.
Det kan du også.
Er han ok?
- Mer eller mindre. - Bra.
Våre mistanker ble bekreftet.
Arrestasjonen kan være mer enn det.
- Kan du stoppe det? - Jeg prøver.
Han kan navngi gjerningsmannen.
- Han må være i live. - Jeg prøver veldig hardt.
Margaret Roylin var der.
Nå?
Men det er bra, sant?
Hun er ikke savnet, liggende i en grøft.
En velsignelse.
- Jeg var fæl i Paris. - Nei.
- Du prøvde å hjelpe og... - Du var redd for din manns liv.
Jeg er lei for det.
Han er trygg.
Ekteskapet mitt er...
Også trygt.
Ting er som de skal være.
- Er... - Ja.
- Hvor? - Nede. Besøksrommet.
Hva sa hun?
Hun vil snakke med Dennison.
- Hvorfor? - Jeg vet ikke.
- Ikke deg eller meg? - Nei.
Hvorfor smuglet vi henne inn hit?
- Hun føler seg truet. - Av hvem?
- Uklart. Og Dennison hater henne. - Ja.
Så hun tror du kan få ham hit.
Hun sa at dere to er uvanlig nære.
- Hva betyr det? - Det var det hun sa.
Det er det jeg får betalt for. Å komme uvanlig nært utenriksministeren.
Så ring ham.
- Og si hva? - Jeg vet ikke. Jeg er ikke nær ham.
Vi er litt mindre nære enn vi var i går.
Hva betyr det?
Politikk.
Sier han nei?
Å, folkens!
- Dette er som en parade. - Gi ham litt plass.
Å! Sjefete.
Du skal ikke være her. Vet dr. Kesten at du er på jobb?
Jeg tenker bare på Ronnie og får panikkanfall.
Ja. Jeg skjønner det.
- Velkommen tilbake. - Ok!
Lat som om dere har en jobb å gjøre.
Kan vi informere ham?
- Vil du sitte? - Ingen dårlig idé.
- Ikke overanstreng deg på dag én. - Ta det rolig. Ingen hast.
Ja, jeg får fortsatt taket på det.
- Jeg kan ta disse, og så... - Du må sette deg.
Det er ikke den beste stolen. Ta disse.
- Pute? - Det går bra.
Slutt å mase.
- Brifingen, fortsett. - Vi var ferdige.
- Tror jeg. - Ja.
- Bare... Du skulle... - Ringe. Ja.
- Hvis dere må snakke... - Vi er ferdige.
- Er dere sikre? - Ja.
Ses senere.
Stuart.
Jeg er så lei for det!
For hva da?
Jeg sendte deg dit.
Å, nei.
Hvis ikke hadde du ikke vært der.
Absolutt ikke. Dette er ikke din feil.
- Vel... - Jeg skal si det du sa til Alysse.
Ikke be om unnskyldning for ting som ikke er din feil. Basta.
Jeg hørte noe.
- Ja? - Ja.
At noen har noe
spesielt med noen og ville ikke fortelle meg om det.
- Ma'am. - Det skjønner jeg.
Jeg vil ikke snoke, det er din sak.
Men det er det søteste jeg har hørt.
Hun dumpet meg.
- Kan jeg hjelpe? - Nei, det går bra.
Skal bare sjekke e-posten min og late som om alt er normalt.
Jeg tar døra.
- Ja? - Ambassadør Wyler ringer.
Takk.
- Hallo? - Jeg må treffe deg.
Kan du komme hit?
Kate, jeg tror ikke det er en god idé.
Herregud.
Beklager. Min feil.
Jeg må møte deg her på ambassaden. Det haster.
En liten hær av embetsmenn organiserer kalenderen min.
Kan jeg henvise deg til dem?
Vi har en kondolansebok for Ronnies familie.
Jeg ville vært enormt takknemlig
om du kan rydde tid i dag og komme innom rundt nå.
- Jeg kan ikke det. - Jeg ville ikke bedt om det hvis...
Du må komme.
Smertestillende er bra, men utover dagen funker de ikke.
- Ja, og så innser du at du overdrev. - Det er jævlig.
- Her. - Fantastisk. Takk.
- Storbritannias beste. - Setter pris på det.
Jeg tror vi skal prate litt. Bare oss to.
Ja. Selvsagt.
- Hvor fant du ham? - Aner ikke.
- Jeg sa noen ting her om dagen. - Nei.
- Jeg var dum. - Ikke tenk på det.
Jeg er lei for det. For alt sammen.
- Det er ikke din feil. - Jeg beklager uansett.
Ikke si unnskyld for ting som ikke er din feil.
- Du høres ut som kona di. - Hun hørte det fra meg.
Det er ikke verdens undergang.
Beklage for ting som ikke er din feil. Jeg kan komme på verre ting.
Mener du at jeg skal be om unnskyldning?
- Jeg mener ingenting. - For Ronnie? Eller for at du ble skadet?
- Ingen av delene. - Jeg plantet ikke eksplosivene.
Beklager! Melk og sukker. Bedre sent enn aldri.
- Neil, kan du be dem kjøre frem bilen min? - Ja.
Vi har Margaret Roylin.
- Vil du ha litt te? - Virkelig ikke.
Beklager.
Det går bra. Vi har alle tenkt litt.
- Du kommer til å bli drept. - Det skjer kanskje nå.
Han gjør folk urolige ved å snakke om et komplott for å myrde Roman Lenkov.
Du forsvinner, men vi kan ikke blunke uten at du vet om det?
- Du er en grinebiter. - Kan vi gå tilbake til "myrde"?
- De gangene du har fnyst av min helse. - Åpenbart ikke mange nok.
Jeg syns du er utmattende.
Men jeg vil sove dårlig om du ble sprengt på gata som Merritt.
De som mistet tålmodigheten med ham mister tålmodigheten med deg.
- Hvem er de? - Jeg kan ikke si det.
Da blir jeg drept. Jeg risikerer allerede livet mitt.
- Det må telle. - Det gjør ikke det.
Roman Lenkov ble hyrt av britiske borgere
for å skyte et missil mot HMS Courageous.
Hvordan vet du det?
I 40 år har det vært jobben min å vite alt som skjer i Whitehall.
Jeg prøvde å pensjonere meg.
Du må fortelle oss hvem du snakker om.
- Jeg skal gi dere ett navn. - Ok.
- Merritt Grove. - Du skylder på en død mann.
Du imponerer stadig.
- Hvem jobbet han med? - Jeg sa ett.
- Nicol Trowbridge? - Virkelig?
- Tre navn. Grove, Trowbridge og Roylin. - La henne snakke.
Vi har også ekstremister i regjeringen.
Jobbet Grove med britiske ekstremister?
- Eller var han en? - Han svømte med tidevannet.
Han ble gjenvalgt på immigrantinvasjon og Storbritannias død.
Så Grove hyrte Lenkov for å bombe skipet?
- På statsministerens vegne. - Det er ikke sant.
Grove skulle møte mannen din og ble brakt til stillhet.
Nå går du rundt og forteller alle at noen er ute etter Lenkov.
Noen er det.
Ja! Og du gjør dem veldig ukomfortable.
Hvorfor ville Grove angripe et britisk skip?
Skottland?
Løsrivelsesbevegelsen vokste seg stor.
- De ville ha en samlende hendelse. - Nicol ville ha det.
- Hvorfor ville Grove snakke med Hal? - Merritt var vinglete.
Hvis han fikk samvittighetskvaler og de fant ut...
Hvordan da?
Når noen vil vite hva statsministeren tenker,
avlytter de min telefon.
Så når jeg snakker med Nicol, bruker jeg en kontanttelefon.
Men hvis noen ringer meg...
Grove ringte deg. For å si at han var bekymret?
Nei, kjære. Du gjorde det.
Kom inn.
Står til?
Bra. Statsministeren kommer.
Stuart trenger ambassadøren.
- Hun er opptatt. - Jeg sa det.
La henne etterforske.
Det koster deg ingenting.
- Du burde gått til myndighetene. - De er myndighetene.
Ambassadør.
Statsministeren skal signere boken.
- Nå? - Ja, du må møte ham utenfor.
Faen!
- Jeg kan ikke det. - Det kan du.
Utenriksministeren er her.
Fremdeles?
Han har ikke signert ennå. Vi snakket.
- Ok. - Vi er ikke ferdige.
Avslutt det.
- Stuart. - Ma'am. Hva er det som foregår?
Glem det.
Flott! Da møtes vi om ti minutter for å ønske ham velkommen.
Hun bekreftet teorien din. Din egen regjering står bak.
Hun beskytter Nicol. Jeg tar henne til politiet.
Nei. Hva om de er involverte?
- Hun lyver. - Kanskje.
Men hvis det er en sjanse for at noen kan drepe deg,
stopper du.
Jeg er forpliktet til det.
Vi har noen dager før Lenkov-arrestasjonen, sant?
Jeg skulle starte en etterforskning. I dag.
Gjør det i morgen. Jeg beholder henne i kveld.
Høre hva hun har å si.
- Beholde henne? - Ja.
- Er det... - Lovlig?
Jeg kidnapper henne ikke. Hun er redd.
Hun gjemte seg på noens loft. Vi gjør henne en tjeneste.
Og vi har en sjanse til å avhøre henne.
Er det lovlig?
- Vi kan snakke om det. - Vi gjør det.
Bare oss.
Ja?
Mr. Hayford er ganske ivrig på å få deg med ham.
Si at jeg kommer.
Statsministeren er her snart. Han skal signere og ha et ord med deg.
Statsministeren?
AMERIKAS FORENTE STATERS AMBASSADE
Sir.
Statsminister. Godt å se deg.
- Fryktelig tap. - Ja.
Ung person som tjente våre land.
Takk, sir.
Denne veien.
Jeg trenger ikke deg i bildet.
REPRESENTANTER FOR AMERIKAS FORENTE STATER
Ma'am.
Vent et øyeblikk.
Dere havner i en samtale.
La utenriksministeren fokusere på Ronnie.
- Sir, kan vi gi deg noe å drikke? - Nei. Takk.
Notater?
- Vi vil ikke ha notater. - Beklager.
Kan ambassadøren og jeg få et øyeblikk på tomannshånd?
Selvsagt.
Er det noe vi kan klare?
Hvordan kan jeg hjelpe?
Margaret Roylin.
Hun er forsvunnet.
Hun fikk aldri barn. Det trengte hun ikke, hun hadde meg. The Guardian skrev det.
Hvorfor ringte du?
Hun er skjør. Hun kan knekke som en kvist.
Jeg fikk GCHQ til å sjekke telefonloggen. Du ringte henne.
- Ja. - Fra Paris. Hvorfor?
Hun gir meg råd om deg.
- Trenger jeg håndtering? - Presidenten mente det.
Derfor er jeg her.
- Hva var hennes råd? - Hvis jeg sier det, vil det ikke fungere.
En rådgiver og venn forsvant den kvelden vår kollega ble drept.
Kan du være snill å svare på spørsmålet?
Jeg lurte på hvordan du ville reagere om franskmennene ikke samarbeidet.
For det første de sa var nei.
Jeg ville vite om du ville bli sint om vi ikke lykkes.
Hun sa du ville bli glad for at Dennison mislyktes.
Hun er ei fitte.
Tar hun feil?
Selvsagt ikke.
Hva mer?
Det var det hele.
Mrs. Wyler, jeg har ikke så mye tid.
Hun sa at du tror du spiller sjakk, men du spiller dam.
Det høres ut som henne.
Hun mente at du kompliserer ting, og derfor snakker du med henne.
Hun mente noe annet.
Sir, hvis jeg hører fra henne, kontakter jeg deg.
Jeg gir faen.
Du sa jeg distraherte utenriksministeren fra Ronnie.
Alle er litt distrahert i dag.
- Går det bra med krykkene? - Ikke ille.
Tror du at du kan gå dit?
Du vet det er mye som skjer.
Jeg aner ikke. Du blir stille hver gang jeg kommer inn.
Alle tenker på Ronnie.
Jeg vet det.
Samtalen med utenriksministeren var om hvem som kan ha drept Ronnie.
Finn morderen, men sett av tid til å se på Ronnies bilde.
Det kan være han som signerte boken nå.
Hva?
Vi tok ham i hånden.
Statsministeren.
Hvordan?
Margaret Roylin er i den bygningen.
Ikke se bort dit.
Lenkov ble hyrt av folk i regjeringen. Grove var en av dem.
En av de andre må være Trowbridge.
Grove fikk kalde føtter,
hans kollaboratører drepte ham, Ronnie og nesten deg.
Og på en eller annen måte skjedde det fordi jeg ringte Roylin.
Ronnies ansikt er etset på netthinnen min. Jeg trenger ikke å se på et bilde.
Vi har et militærfly klart på RAF Mildenhall.
Kisten bæres om bord av åtte marinesoldater.
Flagget som vaier over ambassaden skal dekke kisten.
Minister Ganon gir det til Ronnies familie i Dover.
Du bør sette deg.
Ikke fortell meg hva jeg skal gjøre.
- Hun burde ikke ha sagt det. - Du må få Roylin ut herfra.
Du skjuler noen som vet om en forbrytelse av enorme proporsjoner.
Jeg tar det til meg.
Vet du at ambassadøren ringte Roylin dagen for bomben?
- Fortalte hun det? - Ja.
Hva sa hun på telefonen?
Husker du da vi ble sammen? Jeg sa det er mye jeg ikke kan si,
og du sa at det kunne du takle?
- Ja. - Takle det.
Husker du da du gjorde det slutt?
Jeg er ikke kjæresten din nå.
Jeg er nestkommanderende, ambassadøren og stasjonssjefen...
Stasjonssjefen etterforsker etterretning om et angrep på amerikanske borgere.
Ambassadøren dyrker forhold som kan tjene våre nasjonale interesser,
som hun ble ansatt for.
- Er det det som skjer? - Ja.
Det ser ut som hun løper med saks inn i staben og meg.
Hun sa at hun aldri vil tilgi seg selv for at hun ringte Roylin
og sa hva faen hun enn sa.
Folk med ektefeller i tårnene 11. september
vil aldri tilgi seg selv for å la dem gå ut døren.
Det betyr ikke at de kjørte et fly inn i en bygning.
Nei! Det er ikke det samme.
Ikke det samme.
Wyler-familien er så jævla kule.
Snakker med terrorister, klemmer krigsherrer og drikker lamablod.
Dette skjedde ikke da Vayles var her.
Ronnie ville fortsatt vært i live hvis Vayles var her.
- Det er ikke sånn det fungerer. - Det er det.
Byron. Gi oss et øyeblikk.
Du ringte henne.
Ja.
Jeg ba deg holde deg unna.
Jeg evakuerte deg fra et arrangement den dagen du kom hit.
Så du kunne unngå den kvinnen.
Men London er vel ikke en seriøs post.
Jeg har ikke jobbet i Bagdad med ekte menn.
Hvis du tror jeg respekterer deg mindre enn de...
Jeg bryr meg ikke om hva du tenker om meg.
Du gjorde en taktisk feil.
Jeg sa hvem hun var. Du ignorerte meg.
Du gjorde en taktisk feil. Og den var dødelig.
- Kan jeg hjelpe, sir? - Nei. Det kan du ikke.
Givakt!
Stuart er sint.
Selvsagt.
- På meg. - Og meg.
- Ja? - Ganske flott, faktisk.
"Jeg vet det ikke er din feil, men du bør be om unnskyldning."
Gjorde du det?
Ja!
Gjorde jeg?
Jeg er ikke sikker.
Jeg burde.
Hvorfor?
Roylin sier at noen angrep Grove
fordi jeg ringte og sa at han var engstelig.
Korrelasjon er ikke kausalitet.
Jeg vet ikke hva det betyr. Jeg bare later som.
Det betyr at det ikke er din feil.
Si det til Stuart.
Du fant en konspirasjon i denne regjeringen.
De skal ta Lenkov fordi noen sa hvor du kunne finne ham.
Jeg er spesiell.
Lenkov vil si at statsministeren hyrte ham.
Hvis jeg ikke hadde ringt, hadde ikke dette skjedd.
Jeg ser min rolle. Stuart også. Det kunne aldri du.
Du ser det ikke nå.
En dag,
og det ser ikke ut som i dag blir den dagen,
men en dag vil du si: "Jeg ga deg mye dritt.
For flyet i Kabul, huset i Beirut, men jeg skjønner det nå.
Kostnadene ved å gjøre forretninger."
Gi meg et øyeblikk. Jeg syns ikke du skal komme inn hit.
- Sender du meg til rommet? - Jeg går. Bli.
Hva faen er dette?
Tror du at du slipper unna nå?
For nå vet jeg hvordan det er å sitte i stolen?
Før var jeg bare apen din,
men nå er jeg mann nok til å se at det er prisen for å gjøre forretninger?
Ikke si de ordene til meg igjen.
Så ikke noe perspektiv fra den andre siden?
Du gjorde ting som fikk staben din drept, og nå har jeg også gjort det.
Ikke prøv deg.
- Sov i det andre rommet. - Nei, du sover der. Madrassen er jævlig.
- Seriøst? - Ja, seriøst. Gå.
Jeg var urettferdig.
Ror du det tilbake?
Det er jobben.
Jeg har alltid oppført meg som om det var deg.
Det gjorde du.
Jobben...
...har en moralsk motbydelig komponent.
Så din store innsikt er at jeg ikke ble født grusom,
jobben gjorde meg sånn, og nå er du også sånn?
Ja.
Jeg tror ikke du rodde langt nok.
Det er en start.
I ti år lot jeg deg oppføre deg som om jeg var en mann uten moralsk kompass.
Jeg gjorde det for deg.
Det var godhet.
Nei, du la det over på meg.
Du unnskyldte deg fordi jeg bar samvittigheten for oss begge.
Katherine. Gjør meg en tjeneste og sov i det andre rommet.
Ufattelig!
Faen.
- Kate. - Jeg går!
Kan jeg få 30 sekunder til å finne brillene mine?
Jeg når ikke skoene.
Tekst: Anya Bratberg