ÎN EPISODUL ANTERIOR...
Lenkov a organizat atacul portavionului,
dar nu Kremlinul nu l-a angajat, ci prim-ministrul.
Ordinul a fost dat din interior.
Și trei americani, inclusiv soțul meu, au fost aruncați în aer.
Serviciile secrete franceze cred că-l vom ucide pe Lenkov.
N-o să-l ucidem.
Îl vom ucide?
- Cred că va fi bine. - Nu sunt.
Pentru că ne-am certat și am căzut în dizgrație.
Dle Grove!
Ministrul de externe m-a rugat să vă dau asta.
GROVE E MORT
- Cine mai știa că te întâlnești cu el? - Tu. I-ai spus lui Stuart.
I-am spus lui Margaret Roylin.
Margaret Roylin a dispărut.
Lenkov ar putea fi ucis de Forțele Speciale și Roylin e dispărut.
Crezi că e moartă? Oare Trowbridge...
Ar putea...
să facă curățenie.
Căsnicia mea e pe ducă.
Chirurgii au operat aproape 11 ore.
Ronnie n-a supraviețuit.
Secția doi.
Mă duc s-o caut pe ambasadoare. Spuneți-i să aștepte!
Aștept.
Nicio problemă.
DIPLOMATA
- 'Neața! - 'Neața!
- Însănătoșire grabnică! - Mersi.
Bună dimineața!
Pe aici, doamnă!
- Te simți bine? - Da.
Toate bune?
Nu e înțelept.
Puneți-vă asta!
De ce nu mă duci direct la mașină?
Sunteți în siguranță.
- Sunt oameni periculoși. - Trebuie să vă vadă.
Nu vă vor mai căuta, dacă cred că știu unde sunteți.
Sunteți la înmormântarea unui coleg.
În următoarele două ore, e cel mai sigur loc din Londra.
Mare păcat! Ce om bun era!
E îngrozitor.
William!
E șocant.
Trei rânduri la stânga.
SLUJBĂ FUNERARĂ SIR MERRITT GROVE
În timp ce lumina se stinge
Într-o după-amiază de iarnă Într-o capelă izolată
Istoria se întâmplă acum, iar Anglia
Nu vom înceta explorările
Iar sfârșitul explorărilor noastre Va fi să ajungem de unde am plecat
Și să cunoaștem locul pentru prima dată
Totul va fi bine...
Vezi?
Da, e în regulă. Vrem ca lumea să vă observe.
Atunci, nu vă vor mai căuta.
E totul bine?
Da. Emoții, atât.
...focul și trandafirul sunt îngemănate
„În sfârșit, fraților, fiți puternici în Domnul
și întru tăria vârtuții lui.
Îmbrăcați-vă cu toate armele lui Dumnezeu,
ca să puteți să țineți piept împotriva uneltirilor diavolului.
Căci nu ne luptăm împotriva sângelui și a trupului,
ci împotriva domniilor,
împotriva stăpânirilor,
împotriva căpeteniilor acestui întuneric,
împotriva duhurilor răutății...
din văzduhuri.
Pentru aceea, luați toate armele lui Dumnezeu
ca să puteți sta împotrivă în ziua cea rea
și, toate biruindu-le,
să rămâneți în picioare.
Țineți-vă bine deci!
Țineți-vă bine,
având mijlocul vostru încins cu adevărul.
Luați pavăza credinței
cu care veți putea să stingeți toate săgețile arzătoare ale vicleanului.”
Margaret Roylin e în spate.
Îți închin Ție, țara mea, Toate cele pământești
- Acum! - Haina, vă rog.
Puțin mai rapid ar fi bine.
- Hal! - Am înțeles.
Fir-ar să fie!
Îl iau eu.
Ești bine?
- Ești bine? - Da.
Ai amețit?
Încă puțin!
Acum e bine?
- Vrei să te întinzi? - Nu, mă simt bine.
- Mai bine? - Da.
Scuze, mulțumesc!
Margaret!
Vă pot ajuta cu ceva?
Mă scuzați.
Te simți bine?
Da, trebuie să fac o oprire.
Bine.
- Îți vine să faci pipi? - Nu.
Nu te las să mă ajuți la toaletă.
Hai, fii serios!
Uite ce e...
Încă poți pleca.
Mă refer la căsnicia noastră.
Bine. Du-te!
Nu trebuie să rămâi doar pentru că am fost rănit.
- Nu de asta rămân. - Mulțumesc pentru serviciile aduse...
E o onoare să fiu aici în prezența dv., domnule.
Din câte am înțeles...
V-ați tras-o?
Nu.
Nu ne-am tras-o.
Aveai de gând?
Da.
Încă poți.
Nu vreau.
Se poate pișa singur.
Și tu poți.
Se simte bine?
Așa și-așa.
Bine.
Bănuielile noastre s-au confirmat.
Arestarea ar putea fi... mai mult decât atât.
- Poți să intervii? - Încerc.
Doar el poate numi făptuitorul.
- E musai să trăiască. - Îmi dau toată silința.
Roylin a fost înăuntru.
Adineauri?
E de bine, nu?
Nu e... Nu zace într-un șanț.
E o binecuvântare.
Am fost groaznică la Paris.
Nu.
- Încercai să ajuți și... - Te temeai pentru viața soțului tău.
Îmi pare rău.
El e în siguranță.
Căsnicia mea e...
Tot în siguranță.
Totul e așa cum trebuie.
- E...? - Da.
Unde?
La parter. Într-o debara.
Și ce ți-a zis?
Vrea să vorbească cu Dennison.
- De ce? - Nu știu.
- Nu cu tine sau cu mine? - Nu.
De ce dracu' am adus-o aici pe șest?
- Se crede amenințată. - De cine?
Nu e clar. Fiindcă Dennison o urăște...
Da.
...s-a gândit că poți aranja tu.
Cică sunteți neobișnuit de apropiați.
- Ce dracu' înseamnă asta? - Așa a spus.
Pentru asta sunt plătită.
Să fiu neobișnuit de apropiată de ministrul de externe.
Sună-l!
Și ce să-i spun?
Nu știu. Nu eu sunt neobișnuit de apropiată de el.
Suntem mai puțin apropiați decât eram acum o zi.
Ce vrei să spui?
Chestii politice.
O să refuze?
Oameni buni!
E ca o paradă cu confetti.
Lăsați-l să treacă!
Ce șefă dură ești!
N-ar fi trebuit să vii la serviciu. Dr. Kesten știe?
Dacă zac, mă gândesc la Ronnie și fac un atac de panică.
Da. Înțeleg.
Bine ai revenit!
Bine.
Prefaceți-vă că aveți treabă! Toți.
Îl informăm?
Vrei să te așezi?
Bună idee!
Da, nu exagera din prima zi!
- Ușurel! Nu e nicio grabă. - Încă mă obișnuiesc cu cârjele.
- Ce-ar fi să le iau, iar tu... - Trebuie să te lași încet în jos.
Nu e cel mai bun scaun.
Poftim, ia-le!
- Vrei o pernă? - Nu-i nevoie.
Nu mai faceți atâta caz!
- Informarea... Spuneți! - Am terminat.
- Așa cred. - Da.
Doar că... voiai să...
Să sun. Da.
Dacă vreți să vorbiți...
Am terminat.
Sigur?
Da.
Pe mai târziu!
Stuart,
îmi pare nespus de rău.
De ce?
Te-am trimis acolo.
Nici vorbă!
Erai acolo din cauza mea.
Nici vorbă! Nu e nici pe departe vina ta.
- Păi... - Îți spun ce i-ai zis lui Alysse.
„Dacă nu e vina ta, nu-ți cere scuze.”
Punct.
Am auzit ceva.
- Da? - Da.
Că cineva are o relație specială cu altcineva
și a ținut secret.
- Doamnă... - Înțeleg.
Zău așa! Vă privește, nu vreau să mă bag.
Dar ceva mai drăguț nici că se poate!
Mi-a dat papucii.
Pot să te ajut?
Nu, e în regulă.
Mă duc să-mi verific e-mailul și să mă prefac că totul e în ordine.
Să-ți deschid ușa!
- Da? - Vă sună ambasadoarea Wyler.
Mulțumesc.
Alo!
Trebuie să te văd.
Poți veni aici?
Kate, nu cred că e o idee bună.
Doamne!
Scuze! M-am exprimat greșit.
Trebuie să ne vedem aici, la ambasadă. E urgent.
Am o mică armată de funcționari în subordine.
Ți-ar fi vreunul de ajutor?
Avem o carte de condoleanțe pentru familia lui Ronnie.
Aș fi foarte recunoscătoare
dacă ți-ai face timp azi, nu în cursul săptămânii,
și ai veni chiar acum.
Chiar nu pot.
Nu ți-aș cere asta, dacă nu...
E musai.
Pastilele sunt bune, dar efectul trece la jumătatea zilei.
Și simți că ai exagerat cu efortul.
Mare belea!
Așa...
Grozav! Mulțumesc.
- Cel mai bun din Marea Britanie. - Mulțumesc.
Cred că o să stăm de vorbă. Doar noi doi.
Da. Sigur.
- Unde l-ai găsit? - Habar n-am.
- Am spus niște lucruri deunăzi. - Nu.
- Am fost nesimțit. - Lasă!
Îmi pare rău pentru tot ce am spus.
- Nu e vina ta. - În fine...
Îmi pare rău oricum.
Dacă nu e vina ta, nu-ți cere scuze!
- Vorbești ca soția ta. - E vorba mea.
Nu este sfârșitul lumii.
Să te scuzi pentru ce nu e vina ta. Există lucruri mult mai rele.
Te gândești că o să-mi cer scuze?
- Nu mă gândesc la nimic. - Pentru Ronnie? Sau fiindcă ești rănit?
- Nici una, nici alta. - Fiindcă altcineva a pus bomba.
Lapte și zahăr. Mai bine mai târziu decât deloc, nu?
Neil, poți să-i rogi să-mi aducă mașina?
Sigur.
Margaret Roylin e aici.
- Vrei niște ceai? - Deloc.
Mă scuzați.
Nu-i nimic. Am meditat toți în liniște.
- Vei fi ucis. - E de preferat acestei întâlniri.
Agită apele spunând că Forțele Speciale îl vor asasina pe Roman Lenkov.
Cum de nu te poate găsi nimeni, dar tu știi tot ce mișcă?
- Ești ursuz. Și cârcotaș. - Cine vrea să-l omoare?
De câte ori n-ai zis că sunt bolnavă...
Nu de suficiente ori.
Mă obosești teribil.
Și, totuși, m-ar deranja, dacă ai sfârși ca Merritt.
Și ai început să devii incomod pentru inamicii lui.
- Cine sunt? - N-aș putea să-ți spun.
M-ar ucide și pe mine. Deja mi-am riscat viața ca să vorbesc cu tine.
- Asta trebuie să conteze. - Deloc.
Roman Lenkov a fost angajat de cetățeni britanici
pentru a ataca portavionul cu o rachetă.
De unde știi?
De 40 de ani, e treaba mea să știu tot ce se întâmplă la guvern.
- Am încercat să mă pensionez. Degeaba. - Spune-ne despre cine vorbești!
- Îți dau un nume. - Bine.
- Merritt Grove. - Pui masacrul în cârca unui mort.
Foarte impresionant!
- Cu cine lucra? - Un nume, atât.
- Trowbridge? - Zău așa!
Trei nume! Grove, Trowbridge, Roylin.
S-o lăsăm să vorbească!
Ca voi, avem și noi extremiști în guvern.
Deci Grove lucra cu extremiștii britanici?
Era și el unul?
A devenit, din oportunism.
A fost reales pe valul propagandei privind imigrația și declinul țării.
Grove l-a angajat pe Lenkov ca să atace nava?
În numele premierului.
Nu e adevărat.
Grove a fost ucis ca să nu se întâlnească cu soțul tău.
Și te-ai apucat să spui te miri cui că cineva vrea să-l ucidă pe Lenkov.
- Chiar așa e. - Într-adevăr!
Și tu le faci viața grea.
De ce a vrut Grove să atace o navă britanică?
Scoția?
Mișcarea de secesiune era prea pe val.
- Voiau un eveniment unificator. - Nicol voia asta.
- De ce a vrut Grove să vorbească cu Hal? - Merritt se simțea nesigur.
Dacă îl mustra conștiința, și acoliții lui au aflat...
Cum puteau să afle?
Când cineva vrea să știe ce gândește premierul,
mie îmi ascultă telefonul.
Deci, când vorbesc cu Nicol, folosesc un telefon cu cartelă.
Dar dacă mă sună cineva...
Te-a sunat Grove. Să-ți spună că e îngrijorat?
Nu, draga mea. Tu m-ai sunat.
Intră!
Ce mai faceți?
Minunat.
Super! Vine prim-ministrul.
Stuart o cheamă pe ambasadoare.
- E indisponibilă. - I-am zis.
Las-o să facă o anchetă simplă!
Nu te costă nimic.
- Trebuia să te duci la autorități. - Adică la ei?
Doamnă...
Premierul vine să semneze cartea.
- Acum? - Trebuie să te întâlnești cu el afară.
Să-mi trag una!
- Nu pot. - Pun pariu că poți.
Ministrul de externe e aici.
N-a plecat?
N-a semnat încă. Am... stat de vorbă.
- Așa... - N-am încheiat.
Încheiați!
- Stuart... - Doamnă, ce se întâmplă, mai exact?
Nu contează.
Bun! Ne vedem jos în zece minute, ca să-l întâmpinăm pe premier.
Tocmai v-a confirmat teoria. A fost un complot al guvernului.
Îl protejează pe Nicol. O s-o dau imediat pe mâna poliției.
Nu se poate! Dacă sunt implicați?
- Minte. - Poate.
Dar dacă există cea mai mică posibilitate să fii ucis,
te oprești.
Am o obligație.
Avem câteva zile înainte de arestarea lui Lenkov.
Demarez azi o anchetă cu Ministerul Apărării.
Fă-o mâine!
O s-o țin la noapte la loc sigur. Vedem ce mai are de spus.
- S-o ținem? - Da.
- Asta e... - Legal?
Nu o răpesc.
E speriată.
Se ascundea în podul cuiva. Va părea că-i facem o favoare.
Și, astfel, avem șansa de a o interoga.
Nu știu dacă e legal.
- Să discutăm! - Asta facem.
Doar noi două.
Da?
Doamnă ambasador? Dl Hayford vă așteaptă.
Spune-i că vin!
Premierul aproape a ajuns. Vrea să vă vorbească.
Premierul?
AMBASADA STATELOR UNITE ALE AMERICII
Domnule...
Dle premier, mă bucur să vă văd.
Condoleanțe!
O persoană tânără în slujba ambelor țări.
Mulțumesc.
Pe aici!
Nu vreau să apari în pozele mele.
REPREZENTANȚII STATELOR UNITE ALE AMERICII
RONNIE BUCKHURST
Doamnă!
Lăsați-l puțin!
Iar veți fi prinși în discuții.
Lăsați-l pe ministru să se concentreze asupra lui Ronnie!
- Dle, vă aduc ceva de băut? - Nu, mulțumesc.
Să iau notițe?
- Nu e nevoie. - Scuze!
Pot vorbi între patru ochi cu doamna ambasadoare?
Firește.
Crezi că ne descurcăm?
Cu ce vă pot ajuta?
Margaret Roylin.
E de negăsit.
N-a avut copii, dar m-a găsit pe mine. E un citat din The Guardian.
De ce ai sunat-o?
E o bătrână singură și fragilă.
Când a dispărut, i-am verificat apelurile.
Ai sunat-o.
- Da. - De la Paris. De ce?
- Îmi spune cum să vă iau. - E nevoie de așa ceva?
Așa a crezut președintele.
De aceea am venit.
Și ce te-a sfătuit?
Dacă v-aș spune, n-o să mai funcționeze.
Consiliera mea a dispărut în noaptea uciderii deputatului.
Mă poți onora cu un răspuns?
Am întrebat-o cum ați reacționa
dacă francezii n-ar coopera la arestarea lui Lenkov.
Fiindcă inițial m-au refuzat.
Voiam să știu dacă v-ați supăra dacă n-am reuși.
A zis că vă veți bucura dacă Dennison dă greș.
E o jigodie.
Se înșală?
Firește că nu.
Altceva?
Cam asta a fost tot.
Dnă Wyler, nu am prea mult timp.
A zis că dv. credeți că jucați șah, dar, de fapt, jucați dame.
Cam așa s-ar exprima.
Îi cereți sfatul fiindcă tindeți să complicați lucrurile.
Nu asta a vrut să spună.
Dacă mă sună, vă voi anunța imediat.
Sincer, mi se cam rupe.
AMBASADA STATELOR UNITE ALE AMERICII
Ai spus că-i abat atenția ministrului de la Ronnie.
Toți suntem puțin distrași azi.
- Te descurci cu cârjele? - Da.
Crezi că poți merge până acolo?
Da.
Știi că se întâmplă multe.
Nu știu ce se întâmplă. Când intru într-o cameră, taci brusc.
Ronnie e în centrul atenției tuturor.
Știu.
Tocmai asta vorbeam cu ministrul. Cine poate fi ucigașul lui Ronnie.
Vânează ucigașul cât vrei, dar privește o clipă poza lui Ronnie!
Ar putea fi cel care a semnat adineauri.
Poftim?
Amândoi i-am strâns mâna.
Prim-ministrul.
Cum?
Margaret Roylin e în clădirea aia.
Nu te uita!
Lenkov a fost angajat de britanici. Merritt Grove a fost implicat.
Sigur e implicat și Trowbridge.
Grove a dat înapoi, așa că acoliții lui l-au ucis.
Ronnie a murit, era să mori și tu.
Și, cumva, totul s-a întâmplat pentru că eu am sunat-o pe Roylin.
Îi văd mereu chipul lui Ronnie când închid ochii. N-am nevoie de poze.
Avem un avion militar gata să decoleze de la baza Mildenhall.
Va include opt pușcași marini.
Steagul care flutură deasupra ambasadei va acoperi sicriul.
Secretarul Ganon îl va prezenta familiei lui Ronnie la Dover.
Ar trebui să stai jos.
Nu e momentul să-mi spui ce să fac.
Nu trebuia să-ți spună.
Trebuie s-o duci pe Roylin de aici.
Adăpostești o persoană care a tăinuit sau chiar a comis o infracțiune gravă.
S-a notat.
Știi că ambasadoarea a sunat-o pe Roylin
în ziua atacului?
- Ți-a spus asta? - Da.
Și ce au vorbit la telefon?
Ții minte că ți-am spus că n-o să-ți spun multe lucruri
și ai spus că nu te deranjează?
- Da. - Demonstreaz-o!
Mai știi când mi-ai dat papucii?
Nu sunt iubitul tău acum. Sunt adjunctul șefului misiunii,
și ambasadoarea și șefa biroului CIA...
Șefa CIA strânge informații despre un atac asupra cetățenilor americani.
Ambasadoarea cultivă relații care ar putea servi intereselor națiunii,
conform fișei postului.
- Deci asta faceți? - Da.
Căci mie mi se pare că-și pune personalul în pericol!
Chiar ea a zis că n-o să-și ierte că a sunat-o pe Roylin
și i-a zis ce dracu' i-o fi zis.
Un tip rămas văduv în 11 septembrie
n-o să-și ierte că și-a lăsat soția să iasă pe ușă.
Nu înseamnă că a intrat cu avionul în turn.
Nu. Nu e totuna.
Nu e totuna.
Ce șmecheră e familia Wyler, nu?
Vorbesc cu teroriștii și beau sânge de lamă.
Înainte să vină ei era liniște.
Ronnie ar fi în viață, dacă familia Vayle ar fi aici.
Nu așa merg lucrurile.
Ba fix așa merg.
Byron, lasă-ne o clipă!
Ai sunat-o.
Da.
Ți-am zis să te ferești de ea.
Te-am evacuat de la un eveniment public în ziua când ai ajuns aici.
Ca s-o eviți pe femeia aia.
Dar Londra nu e un post serios. Ce știu eu?
N-am lucrat în Bagdad, unde merg bărbații adevărați.
Dacă crezi că te respect mai puțin decât pe cei...
Nu-mi pasă ce părere ai despre mine.
Ai făcut o greșeală tactică.
Ți-am spus cine e. M-ai ignorat.
Ai făcut o greșeală tactică. Și a fost letală.
- Pot să vă ajut, domnule? - Nu. Nu poți.
Prezentați arm'!
FORȚELE AERIENE ALE SUA
Prezentați arm'!
Stuart e furios.
Firește că e.
- Pe mine. - Și pe mine.
- Da? - A fost grozav, într-un fel.
„Știu că nu e vina ta, dar ar trebui să-ți ceri scuze oricum.”
- Și te-ai scuzat? - Da.
Da?
Nu sunt sigur.
- Eu ar trebui s-o fac. - De ce?
Roylin spune că Grove a fost ucis
fiindcă am sunat-o și i-am zis că se teme.
Corelația nu e cauzalitate.
Nu știu ce înseamnă asta, deși mă prefac că știu.
Înseamnă că nu e vina ta.
Spune-i asta lui Stuart!
Ai descoperit un complot în interiorul acestui guvern.
Îl vor prinde pe Lenkov fiindcă cineva ți-a spus unde să-l găsești.
Bravo mie...
Și Lenkov va spune că l-a angajat premierul.
Dacă nu dădeam telefonul ăla, tragedia asta nu s-ar fi întâmplat.
Înțeleg că am jucat un rol, la fel, Stuart. Tu, niciodată.
Nu înțelegi nici acum.
Într-o zi,
și se pare că nu chiar azi,
dar, într-o zi, îmi vei spune: „Ți-am frecat ridichea la greu.
Pentru avionul din Kabul, casa din Beirut, dar acum înțeleg.
E prețul inevitabil.”
Ar trebui să mă lași un minut. Nu cred că ar trebui să vii aici.
- Mă trimiți în camera mea? - Nu, plec eu.
Ce pana mea e asta?
Crezi că acum o să te scutesc?
Pentru că acum știu cum e să fii ambasador?
Înainte eram o idioată,
dar acum sunt destul de călită ca să înțeleg că ăsta e prețul inevitabil?
Să nu-mi mai zici cuvintele astea!
Deci nu ți s-a schimbat deloc perspectiva?
Perspectiva e că ambii am făcut lucruri care ne-au dus la moarte personalul!
Hai, nu începe...
Bun, dormi tu dincolo!
Nu, tu să dormi! Are o saltea de căcat.
- Pe bune? - Da, pe bune. Du-te!
Am fost nedreaptă.
Dai înapoi?
Jobul ăsta e de vină.
Dar m-am purtat mereu de parcă era vina ta.
Asta e clar.
Jobul ăsta...
are o componentă reprobabilă.
Deci marea ta revelație e că nu m-am născut malefic,
ci jobul m-a făcut așa? Acum și pe tine?
Da.
Nu cred că ai dat înapoi suficient.
E un început, nu?
De zece ani, te-am lăsat să te porți de parcă aș fi un om fără busolă morală.
Am făcut-o pentru tine.
Din bunătate.
Nu, ai pus totul în cârca mea.
Nu ți-ai bătut capul, căci eu am fost și conștiința ta morală!
Katherine, fă-mi dracu' o favoare și culcă-te dincolo!
Incredibil!
Băga-mi-aș!
- Kate... - Gata, plec!
Mă mai lași 30 de secunde ca să-mi găsesc ochelarii?
Nu pot să mă descalț.
Subtitrarea: Brândușa Popa