På min foranledning forsøgte...
TIDLIGERE I THE DIPLOMAT
...de britiske specialstyrker i aftes at tilbageholde Roman Lenkov.
Nicol er færdig.
De har alle skrevet en mistillidserklæring.
Træder premierministeren ikke tilbage, tvinger vi ham ud.
Dennison gør det måske til vores fest i morgen.
Svaret burde være nej.
Jeg bad ham vente med at efterforske rygter om et attentat på Lenkov.
Jeg skylder ham det.
- Hun kan ikke være vicepræsident. - Kan eller vil?
Begge dele.
I har været gode værter. Jeg vil gerne gå nu.
Det tror jeg ikke, du vil. Folk bliver myrdet.
- Tilbageholder du mig? - Jeg beskytter dig.
Velkommen.
Der er hun.
Jeg er blevet inviteret til en endnu større fest.
Skotland. Vil du med?
Vent et par dage. Dine støtter kommer tilbage.
- Det behøver de ikke. Jeg gør det alene. - Din karriere vil være slut.
- Det er det værd. - Det er det ikke.
Kommer hans bil først? Jeg har ventet 15 minutter.
- Ind i bilen. Vi sætter dig af. - Nej tak.
Jeg er bange for fyrværkeri.
Jeg har aldrig hørt noget så trist. Jeg sætter mig ind.
- Undskyld. - Undskyld.
Værsgo.
- Godmorgen. - Godmorgen.
- Carl er blevet klippet. - Ja.
- Godmorgen. - Godmorgen.
"Det skal være højtideligt med pomp og pragt.
Med bål og lys."
Godmorgen.
Mine damer og herrer, vi gjorde vores grundlæggere stolte.
Ambassadører fra alle Schengen-landene var på Winfield.
Før du hopper ind, vil frk. Park tale med dig.
- Hvis det er okay. - Det er helt okay.
"Det skal være højtideligt med pomp og pragt.
Med bål og lys."
Sæt dig ned.
Siger du det til alle? Eller er det, fordi jeg er højere end dig?
Stuart.
Efter du slog op med mig, foretrækker jeg at se ned på dig.
For at genoprette min værdighed.
- Du gør det sværere. - Godt.
Det er min ret som forsmået mand.
Jeg kan lave sjov med det nu.
Undskyld.
Hvad er der galt med dig?
"De lyver. Heldigvis ser din fyr lyssky ud, når han lyver.
Det er værre at se ærlig ud."
Nej.
"USA er ligeglade med demokrati.
Vi vil bare fremme vores interesser i Europa."
Du er gal.
"Min chef er den værste narcissist. Hun tror, hun er socialist."
- Det sagde jeg ikke. - Hun optog det.
Optog hun det?
Sådan fungerer det.
Hørte du optagelsen?
- Ja. - Slet den.
- Nej. - Nu.
Nej.
Du optog en sexvideo af mig. Hvad tænkte du på?
Sexvideo?
- Var det video? - Hende?
- Du sendte hende! - Ikke derfor!
Hun skulle få dig i tale!
Hun er en stræber.
Hvad fanden?
- Er du vred? - Det er uetisk.
Hvem? Mig eller Georgia?
Det hedder hun ikke.
Du er ikke rigtig klog.
Det er ikke en normal reaktion på et brud.
Jeg skulle sikre, du var okay,
Du virker ikke som dig selv.
Gad vide hvorfor?
Det er lige meget hvorfor.
Rusland rekrutterer folk, der blev sprængt i luften for deres land.
Tror Kate Wyler, at jeg vil gå over til russerne?
Nej.
Det er Billie Appiah.
Jeg har opført mig uberegneligt.
Jeg har ladet min vrede over, hvad der skete med Ronnie, gå ud over dig.
Det påvirker mit arbejde.
Jeg hadede Hal så meget. Jeg kunne ikke få luft.
Jeg kunne ikke høre noget.
Jeg var fortabt til møder, fordi jeg ikke kunne høre.
Du behøver ikke blive her.
Du behøver ikke komme hver dag og se på mig og Ronnies tomme plads.
Du dræbte ikke Ronnie.
Det ved jeg.
Og Hal dræbte ikke en rar mand ved navn Amir.
Og en pige ved navn Paulette.
Hun var ikke en pige, hun var en kvinde, men...
Hun var så ung.
De var som vores børn.
Allesammen.
Alle jer.
På alle ambassader.
Ægteskaber overlever ikke et barns død.
Hal og jeg har altid hundredvis af børn.
Og nogle af dem...
Hal sagde:
"De kender risiciene.
Vi kaldes den anden hær. Det ved folk på forhånd."
Det hjælper ikke.
Så nu er du mig.
Og jeg er Hal.
Det er du ikke.
Det er jeg.
På et tidspunkt må du beslutte, om vi samlet set klarer det godt.
Måske ikke.
Så må du træffe et valg. Ind eller ud.
Jeg respekterer begge valg.
Men hvis du bliver, må du foregive ikke at hade mig.
Du må foregive det over for dig selv.
Gør du det med Hal?
Nej, jeg hader ham stadig.
Så?
Vi er gift, Stuart.
Det er vi to ikke.
Jeg vil tale med Meg Roylin.
Dennison siger op.
Hvorfor?
Du beskytter premierministeren.
- Det er forståeligt. - Jeg beskytter landet.
Uanset hvad er det slut. Dennison går til pressen.
For at sige hvad? At Nicol beskød sit eget skib?
- Ja. - Det gjorde han ikke.
Meg, det må stoppe.
Ja, det var et britisk angreb på et britisk skib.
Ja, regeringsmedlemmer var indblandet.
- Nicol var ikke blandt dem! - Stop med at lyve for ham.
Skotland er stadig i spil.
Det vil give nyt liv til løsrivelsesbevægelsen.
- Du må stoppe Austin. - Gør det selv.
Sig sandheden. Så behøver han ikke gøre det.
Er du ikke gammel nok til at forstå det? Du kender ikke sandheden.
Så forklar det.
Min stationschef vil udlevere dig til politiet.
Det er til vores fælles bedste, at jeg bliver.
Så fortæl mig mere.
Kan min lille hjerne ikke klare det?
Nej.
Du hænger dig i småting. Du forstår ikke, hvad der vigtigt.
Du vil føle, at du er nødt til at handle.
Du er ny på posten.
Du vil føle, at du skal bevise dit værd.
Vil du sige det til min mand?
Nej.
- Nej. - Vi gør det hele tiden.
Jeg plejer at screene ting for ham. Nu er det hans tur.
Svaret er nej.
Hun er bange for, at jeg anmelder det.
Det er ikke hans job at anmelde noget.
Gode intentioner. Dårlig idé.
Jeg lærte dig at være skeptisk over for Hal.
- Ja. - Nu siger jeg det modsatte.
- Det virker mistænkeligt. - Ja.
Meget af mit ægteskab er en katastrofe,
men det her er ren magi.
Måske overreagerer hun. Måske narrer hun os igen.
Men måske er det noget, vi ikke bør vide noget om.
Hal skal ikke vidne foran Kongressen, hvis det går galt.
Siger han det ikke til dig?
- Nej. - Hvisker det i sengen?
Nej. Og jeg spørger ikke.
Der er gået tre dage.
Hun har ikke sagt noget til nogen af os.
Medmindre du vil prøve vandtortur, er det vores bedste bud.
Howard?
Til ambassaden?
Hun gør det ikke her.
Hvor vil Hendes Højhed gøre det?
I hvert fald ikke et sted kontrolleret af CIA.
Jeg er træt af den kvinde.
Hvis hun ikke har noget at sige til ham, udleverer vi hende til politiet.
Hej.
Undskyld, jeg var nedenunder.
- Stacys kontor? - Ja.
Vil du flytte derned...
- Nej. - Stacy er super.
- Jeg arbejder for ambassadøren. - Ja. Det gør jeg også.
Vi må begge opføre os sådan.
Neil bliver hos mig.
Okay.
Han skal bruge et skrivebord. Han har camperet uden for mit kontor.
Han kan få Ronnies plads.
Tak.
- Skal jeg fortælle ham det? - Nej.
- Følge ham derhen? - Nej.
Jeg klarer det.
Du burde sidde derovre.
Det er til gæster.
- Hvorfor ham? - Hold mund.
Du kan ikke udlevere hende.
Dennison kan ikke sige op og sige, at premierministeren beordrede angrebet.
Trowbridge var ikke indblandet.
Er det alt?
- Regeringsmedlemmer, men ikke ham. - Det sagde hun.
Hun siger mere.
Hvad?
- Hun må fortælle dig det. - Hun skulle netop ikke fortælle mig det.
Jeg ved det.
Jeg sorterer det fra, der ikke er relevant.
Det er unødvendigt. Trowbridge var ikke indblandet.
Hun narrer dig.
Det tror jeg ikke.
- Hvorfor? - Hun nævner andre navne.
Ikke kun Grove. Hun nævner alle navnene.
Hun ville ikke sige det til mig.
Det er noget andet.
Kør bilen frem.
Er du sikker?
Denne del.
Den anden del er ikke vigtig.
Jeg sagde, at Grove hyrede Roman Lenkov til at angribe et britisk skib.
Grove hyrede ham ikke.
Det gjorde jeg.
Fortsæt.
HMS Courageous.
Lenkov skulle bruge klæbeminer. De er magnetiske.
Man sætter dem på skroget på et sted, hvor de kun gør lidt skade,
og skynder sig væk, før de eksploderer.
Det er ikke revolutionerende. Hvor mange gange er det sket i Golfen?
- Det er sket. - Mere end én gang.
Det skaber to meter bøjet metal.
Og stor forargelse.
Hvilket var pointen.
Skotland løsrev sig.
Storbritannien splintredes.
Rusland var på fremmarch.
Demokratiet var under angreb på to kontinenter.
Noget måtte gøres.
Og du valgte det?
Ikke kun mig. Der var...
Lad os holde fokus, ikke?
To ting gik ikke efter planen.
De kunne ikke skaffe klæbeminer. Så de brugte noget andet.
Et lille antiskibsmissil.
Under normale omstændigheder ville det bare have lavet et større hul.
Den anden ting var, at HMS Courageous havde en beskadiget propelaksel.
For at få adgang til akslen
måtte besætningen tømme brændstoflageret her
og placere reservetankene i en hangar under dækket her.
Hvor missilet ramte.
Missilet ramte 120 ton diesel.
Du godeste.
Ingen skulle komme til skade, som de skyldige altid siger.
Det var ikke det, vi havde til hensigt.
Hvem er vi?
Må jeg spørge?
Eller er det forbudt område?
Ikke premierministeren.
Grove var indblandet. Hun var indblandet. Og en fyr ved navn Lenny Stendig.
Et højreekstremistisk parlamentsmedlem, der var ude af kontrol.
Vi var alle knuste,
men Grove gik i panik.
Han henvendte sig til dig.
Det fortalte du mig.
Vi var bange for, at han ville søge om asyl og tilstå.
Jeg bad Stendig om at gøre noget.
Det gjorde han.
Han skulle tale med Grove, bede ham om at tage sig sammen.
Han fandt på en anden løsning.
Da Grove mødtes med dig og dine to folk,
havde Stendig placeret en bombe i Merritts bil.
Nicol ved intet om det. Intet.
Det var en lille kriseplan.
Alt, der kunne gå galt, gik galt.
Jeg bliver straffet resten af mit liv.
Det bør ikke fælde Nicol.
Det bør ikke fælde Storbritannien. Eller Austin.
Austin må stoppes!
Mere præcist.
- Er det kun en del af det? - Den vigtige del.
- Tror du, at Trowbridge er uskyldig? - Ja.
- Er det ren magi? - Ja.
- Jeg kan ikke lide det. - Katie...
Hvis vi beholder hende, er det mit ansvar. Jeg må vide mere.
Folk, der vidste mere, er døde.
Vil du være en af dem?
Tænk over det.
Det er muligt, at Trowbridge intet ved om det.
Okay.
Vi fortæller ham det.
Hun bør fortælle ham det.
Hvis han er uskyldig, og han hører, at bedstemor bombede hans skib,
kommer der en reaktion.
Hvis han er skyldig, lader han som om.
Du synes ikke om at aflytte folks telefoner.
- Ikke altid. - Det er risikabelt.
Synes du?
Der er to muligheder.
Han er uskyldig og bliver chokeret, eller han er skyldig og lader som om.
Uanset hvad...
Han forlader rummet og tager sin telefon.
Ikke?
Er han uskyldig, ringer han til politiet.
Er han skyldig, ringer han til sin advokat.
I spiller hasardspil med mit job. Hele min karriere.
Undskyld.
Vi bør ikke gøre det.
Undskyld.
Er det et nej?
Hvad gør du med Austin? Det er ham, der skal overbevises.
Ser du på mig?
Han stoler ikke på mig, efter jeg bad ham om at vente bare én dag.
Du kan ikke give op så let.
Han vil forstå.
Han har også begået fejl.
Har han det?
Han er en god mand.
Hvad?
Jeg skal noget i aften. Jeg har ikke så meget tid.
Premierministeren har inviteret Kate og mig til Skotland.
- Det ved jeg. - Kate vil have dig med.
Ikke denne gang. Men tak.
Du er nødt til det.
Du lyder præcis som hende.
Du har tænkt dig at sige op i morgen. Du bør vente.
Du er god til dit job,
det må jeg lade dig, men du er en dårlig strateg.
Tag imod mit råd.
Når du gør en ende på din karriere og anklager en premierminister for mord,
hvilket kan blive enden på et imperium,
så vent lige en dag.
Jeg har ventet hver dag, siden jeg tiltrådte.
Jeg kan ikke blive ved med at vente.
Du godeste.
Jeg er nødt til at gå.
Tak for besøget.
Hør her.
Tag til Skotland med mig og Kate og premierministeren.
Gør mig en tjeneste at tage med. Bare fordi jeg spørger.
Jeg tror, du siger ja.
- Gør du? - Ja.
For jeg ved, og du ved, at den dag, jeg blev sprængt i luften
på gaden i din berømte by, havde du planer om at kneppe min kone.
Vi ses i Skotland.
Jeg glæder mig.
- Det sidder godt fast. - Ja.
Stå stille.
Det gør jeg.
Vil du gøre det?
Nej.
- Pis. - Sådan. Overstået.
Overstået.
- Hvordan ser det ud? - Godt.
- Betændt? - Nej.
Skorpet. Det er godt.
- Hvad. - Det er godt.
- Rør det ikke. - Okay.
- Hvad hvis han ikke ringer til nogen? - Det gør han.
Tror du på hende?
At den ikke skulle være så stor?
- Hangarskibet? Jeg ved det ikke. - Skøre kælling.
Hun tænker ud af boksen. Det er tydeligt.
- Hvad koster sådan noget? - Angrebet?
- Sådan cirka. - Jeg aner ikke.
Spørg hende.
Hun skrev ikke en check.
Hun har nok forbindelser til nogen i en bank på Seychellerne.
Hvad koster det i Kabul?
- Femogfyrre cent. - Jeg mener det. Hundrede tusind?
Antiskibsmissil?
Mindre.
- Synes du ikke, hun er en psykopat? - Aner det ikke, men ting går galt.
- Og du tror på hende? - Måske ikke.
Jeg vil bare gerne finde ud af, hvordan det hænger sammen.
Du er sær.
Har vi nok til to overnatninger i Skotland?
Hør.
Hvad med at fortælle mig, hvad der foregår?
Den del, du udelod.
Stop det.
Måske er det okay, at jeg ved det.
Jeg udspurgte ikke dig, da du holdt ting skjult.
Hvorfor ikke?
- Jeg stolede på dig. - Jeg stoler ikke på dig.
Det gør jeg ikke. Stoler du på dig?
Bliver du led, fordi du ikke får, hvad du vil have?
Jeg er ikke led.
Jeg elsker dig, men det er baseret på noget andet end tillid.
Det må du da vide.
Jeg må have mad. Jeg får hovedpine.
Kan vi få serveret hr. Wylers morgenmad heroppe?
Tak.
Er det hele personalet? Både inden- og udenfor?
Det er alle. Ja.
I gør et godt stykke arbejde. Undskyld.
- Intet problem. - Siden eksplosionen har Washington været...
- Selvfølgelig. - Anspændt.
Sikkerhedstjenesten tager ingen chancer.
Det gør ikke noget.
- Hvor længe har du arbejdet her? - Sytten år.
Rusland kræver:
"FN-fordømmelse af den ulovlige britiske henrettelse af en russisk civil."
Det er sådan, de beskriver Lenkov.
De er fremme om et par minutter.
Okay.
Jeg talte med hende. Ambassadøren.
Sagde hun det?
Nej.
Jeg undskyldte.
Jeg lovede at tage mig sammen.
Hun forstår det. Hun har været i mit sted.
Super.
- Har du talt med Billie? - Ikke endnu.
- Hvad vil du sige til hende? - Jeg ved det ikke.
- Får hun en kopi af båndet? - Sådan fungerer det ikke.
Hvordan fungerer det?
Hvad vil du sige til min nære ven og kollega gennem 25 år?
Jeg begik en fejl, okay?
Billie bad mig om at sikre, at du var okay.
For du opførte dig ærlig talt ikke, som om du var okay.
Men hun bad mig ikke om at...
- At... - Sætte en honningfælde.
Sig ikke det.
Hvad kalder man så en sexbaseret efterretningsoperation?
Giv mig en chance for at undskylde.
Man kalder det forkert.
Det var en fejl.
Vi begår begge fejl.
Var det en fejl at slå op?
Vi kan ikke tale om det hele tiden.
Vi har aldrig talt om det.
Du slog op, og jeg stod der, som om jeg blev ramt af en tennisketsjer.
Sig til hende, at jeg er her.
Velkommen.
- I nåede frem. - Ja.
Hvilken smuk køretur.
Premierministeren mødes med familien til en af de faldne
fra HMS Courageous.
De vil gerne takke ham for at håndtere Lenkov-situationen.
Selvfølgelig.
Alle får lov at vælge en.
- Vi dyster om aftensmaden. - Det lyder sjovt.
Jeg må tale med hende.
Kom med.
- Jeg ville sikre, at du... - De optager alt.
Hende den lille aflytter stedet.
Hvad end du siger, siger du til CIA.
- Er planen en bilateral aftale i morgen? - Ja. Over kaffe.
Pressen kalder det en bi-latte. Det er ikke vores idé.
- Det er kvikt. - Randall er ikke kvik.
Du må have misforstået ham.
- Hvordan har McCulloch-familien det? - De er knust.
Taknemmelige.
- Deres søn... - Daniel.
Deres søn var blandt de faldne.
- Han var 21 år. - Jeg tror...
Nogen må tale med familierne.
De kan ikke takke mig for at dræbe ham.
Jeg får FN på nakken.
- Hvad er jeg gået glip af? - Tidsplanen.
Billeder og flere billeder. Dig og mig og Jemma Dødssyg.
Doud.
Doud. Jemma Doud.
- Førsteministeren. - Ja.
Jeg jokkede i spinaten.
Hun tog mig med til en fårefarm drevet af to meget begavede kvinder.
Med stor ærbødighed så jeg en fåreklipning og besøgte gårdbutikken,
hvor de solgte sko, frakker og tasker af fåreskind.
Det lykkedes mig ikke at grine,
men det er svært ikke at trække på smilebåndet,
når man står over for barmfagre kvinder, der sælger deres tasker.
Jøsses.
Førsteministeren brød sig ikke om taskenspilleriet.
Men du har en evne til at få folk til at føle sig tilpas.
Jeg forsøger. Nogle gange giver det bagslag.
Du afvæbner folk. Det er nyttigt.
- Har du spurgt? - Ikke endnu.
Bedre sent end aldrig.
Kan vi hjælpe med noget?
Ja. I aften.
Førsteministeren vil byde velkommen til premierministeren,
dig og udenrigsministeren.
- Hun er meget taknemmelig for... - Hvad?
Hun og hele Skotland er taknemmelige for din beskyttelse.
- Udenrigsministeren? - Ja.
- Hvis? - Vores.
- Hvorfor? - Hvorfor?
Hvorfor i himlens navn?
- Det virkede passende at inddrage ham. - Gjorde det?
- Ja. - Nej. Stryg ham fra listen.
Jeg inviterede ham.
- Vidunderligt. - Undskyld...
Det gjorde vi. Ambassaden bad om, at han var med til samtalerne.
Og middagen.
Det er prisværdigt.
Giv manden mad og tag over hovedet. Skal vi komme videre?
- Hvis det er et problem... - Vi skal videre.
- Randall? - Ja.
Randall snubler over ordene,
men han vil bede dig tale med førsteministeren på vores vegne.
Hendes såkaldte velkomsttale vil være en liste over krav til mig
i det, hun misforstået ser som et øjebliks generøsitet.
Bed hende om at takke Gud, takke mig og holde mund.
Jeg vil gerne tale med hende.
Undskyld. Et øjeblik.
- Er det... - Ja. Førsteministeren.
- Er det hende? - Ja.
- Er du klar til mig? - Det kan du tro.
Er der en butik i byen? En gavebutik eller...
Der er Mrs. Wilson's.
Tredje til venstre, når du krydser vejen.
Har du brug for noget?
Jeg går bare en tur. Køber nogle postkort.
Undgår at være i vejen.
Du vil måske foretrække at gå ud gennem haven.
- Må jeg vise vej? - Ja.
Denne vej.
En anden bør vise ham til værelset. Lad Hal gøre det.
- Hvorfor? - Han er sur over det med Dennison.
- Har du undskyldt? - Det hjalp ikke.
Undskyld igen.
Det duer ikke, at han er vred nu.
Hvis han ikke er der til middagen,
vil det virke langt mere mærkeligt, når han kommer.
Førsteministeren jorder ham i sin velkomsttale.
Hun kan gøre, hvad hun vil til middagen.
- Velkomsttalen er før middag. - Nej. Intet grimt før middag.
Doud er her. Hun har et strategimøde.
Vil du tale med hende inden?
Ja.
- Er alt i orden? - Ja.
Hun ser bekymret ud.
Hun klarer den.
Goddag.
- Ambassadør. Undskyld, jeg slukker den. - Jeg kan lide lugten.
- Ryger du? - Nej.
Jeg ryger kun, når nogen er død.
Hvem er død?
Mig. En hård uge.
Det er en ære. Jeg har længe ønsket at møde dig.
Det er gensidigt.
Det er venligt af dig, men det har jeg faktisk.
Du og jeg var til en NPT-konference for år tilbage.
Jeg arbejdede for en delegeret,
der afsporede tre dages arbejde med sit udspil.
Der var optræk til et ægte slagsmål.
Den hollandske delegation blokerede vejen, så jeg ikke kunne få idioten ud.
Og du, en lillebitte ting i hjørnet, begyndte at råbe.
- Vand. - Vand. Du husker det.
Nej, det er noget, jeg gør.
- Ofte? - Når en situation er ude af kontrol.
Man bruger samme tone, som hvis man råbte "brand".
Antallet af stavelser er det samme, og det får alle til at stoppe op.
Det virker.
Det virkede.
Er der bud efter os?
Nej, vi har et par minutter mere.
Perfekt.
Vi skal begge holde tale i aften. Vil du starte?
- Vil du? - Helst ikke.
- Er du en kujon? - Ja.
Jeg starter.
Skal vi koordinere, så vi ikke fortæller samme vits?
Sker det?
Nok ikke.
Men vi bør ikke rose premierministeren for det samme.
At skyde en sovende russer.
De siger, vi har et minut hver.
Det gør de sikkert.
Vil du tale længere?
Det kan tage lidt tid at udtrykke min begejstring for premierministeren.
Du kan uddybe over desserten.
- Efter premierministerens tale. - Efter hans tale er alle faldet i søvn.
USA ser gerne, at vores taler er...
Fedterøvssnak.
Ja.
I morgen taler vi om prislofter og eksportnedgang,
men vi vil helst ikke tale om løsrivelse igen.
Det er ikke op til jer.
Det er vores betingelser for ikke at holde folkeafstemning om uafhængighed.
Du har ikke mit lands støtte
eller dit eget lands støtte.
Havde du den, ville du holde folkeafstemning.
Undskyld. Jeg ved, det er frustrerende.
Sig "brand".
Ordet?
Brand.
Det har én stavelse.
Brand.
- Jeg tror, der er to. - Det afhænger af dialekten.
Det tror jeg. I mit land er det to.
Ja. Men vi er ikke i dit land nu, vel?
Vi er i mit.
- Hej. - Hej. Kan jeg hjælpe?
Er det en telefon? Jeg tager den. Tak.
Og et sim-kort?
Ja tak.
Sælger du postkort?
Ja. Lige bag dig.
Kom ind.
- Tak. - Det var så lidt.
Jeg talte med Doud.
Hun lover ikke at tale om kontroversielle emner.
Udsøgt.
Undskyld, hvis jeg ikke burde have inviteret udenrigsministeren.
Jeg troede, hvis vi talte om handel...
Var du indblandet?
- Hvad? - Kupforsøget.
Jeg er ikke med.
Han prøvede at smide mig ud.
Austin.
Han havde foretrukket, at jeg gik selv.
- Det vidste jeg ikke. - Han piskede en stemning op.
- Det lyder ikke som ham. - Ikke den Dennison, du kender så godt.
Din ven.
Jeg ved ikke, om han er en ven. Han er en allieret.
Hvad skal det sige?
Når man kommer til et nyt land, er det svært at vinde indpas.
Man opsøger ham, der er utilfreds og usikker.
Det er han, ikke?
Desperat usikker.
Han er en klog mand. Det er trist.
Du burde stoppe med at...
Tale grimt om ham?
Det ville gavne jer begge.
Sagde han det til dig?
Det behøvede han ikke. Du skjuler ikke dine følelser.
Jo. Det er det tragiske.
Det raseri, jeg giver udtryk for, er intet mod det, jeg føler.
Det er, fordi du er desperat usikker.
Og du er snerpet og nervepirrende.
Tak.
Nervepirrende?
- Voldsomt irriterende. - Fair.
Tænderskærende.
Okay. Ja.
Som når et apparat ældes og laver en næsten uhørlig hylen.
Stop det.
Typisk drenge. Stop, mens legen er god.
Du vandt. Du behøver ikke være sådan.
Du reddede kongeriget. Folk forguder dig.
Og du er stadig uforklarligt usikker.
Det får folk til at vende sig mod dig.
Det er en skam.
Det er det virkelig.
Jeg kender ingen så snarrådig, bortset fra...
Tja...
Hvad?
Tak.
Bortset fra hvem?
Min mand.
- Det bliver snart en vane. - Du sendte stationschefen efter mig.
- Jeg ville bare sige, at jeg er okay. - Er du?
- Ja. Jeg sagde undskyld til ambassadøren. - Du blev sprængt i luften.
Med et andet job havde du haft ret til at opføre dig som en idiot.
Vi har ikke tid.
Det handlede om Ronnie. Jeg kommer over det.
- Du kommer aldrig over det. - Du har ret, men jeg klarer mig.
Stewie.
Det passer ikke, hun ikke kan være vicepræsident.
- Kan hun det nu? - Hun havde ret angående Iran.
Hun holdt os ude af en krig.
Hun skaffede Lenkovs adresse. Premierministeren stoler på hende.
Du sendte hende som en undskyldning. Hun har overgået forventningerne.
Du vil bevise, at du er en god soldat.
Hendes mand blev ramt af en bombe.
En 28-årig døde.
De fleste var bukket under for presset.
Hun tog det på sig, Billie.
Det er det, vi søger.
Hej. Jeg har et nummer til dig.
Jeg vil bede dig lave en liste over internationale opkald.
Det var fandens.
Hvordan gik det med hende?
Hun er god. Hun er en rigtig person.
- Jeg gad godt arbejde sammen med hende. - Godt.
Hun tror, jeg er premierministerens marionet.
- Hvilket passer. - Jeg er sikker på, hun forstår.
Det tror jeg ikke.
Vi tror, at vi bliver venner med skurkene og får dem over på vores side.
Men vi bliver bare venner med skurkene.
- Er der noget, du vil fortælle mig? - Nej.
Hvad?
Man bygger høje tårne,
så man har udsigt over hele ejendommen fra dem.
Tilbragte du dagen i et tårn?
Du tilbragte dagen med telefonopkald.
Jeg ringede.
Jeg fortæller jer ikke, hvem jeg ringede til.
Jeg bad ikke om at være en del af det her. I bad mig om det.
Så...
- Er der noget galt? - Måske.
Er der noget galt?
Jeg ser dig.
Jeg hører dig.
Jeg narrer dig ikke.
Eller hende. Eller USA.
Jeg kan ikke lide det.
Det forstår jeg.
Tak.
Drinks serveres i stuen, middag i festsalen.
Spisestuen står tom hele aftenen.
Denne trappe fører til gangen lige uden for spisestuen.
Det gør det nemt at få dig ind og ud.
Ambassadøren følger premierministeren ind til dig.
Så går hun.
- Og hvis nogen kommer? - Mine folk er udenfor.
- Men ikke bagefter? - Jo.
Jeg har folk placeret her og her.
Når premierministeren går,
vil han nok vælge at gå udenfor, klare hovedet og ringe.
Hvor er Austin?
Han er her om 20 minutter.
Rummet er aflyttet.
Vi ser alt og hører alt.
Også Austin. Det er pointen.
Vi sørger for, han hører alt.
Gå. Opfør jer normalt.
Udenrigsminister.
Jeg er her for at gøre dig en tjeneste, ikke Nicol.
Jeg er meget taknemmelig.
Jeg er ikke en del af hans følge.
- Forstået. - Ambassadør...
Tiden er knap. Kan vi tale, mens vi går?
- Gå med ham. - Hvorfor?
Gør det nu bare.
Vi må skynde os.
...det samme, men når alt kommer til alt...
Tak.
...så giver han alt.
De forventede tynd hud, svedige hænder og klynken.
Hvad de fik, må have chokeret dem.
Det glæder os, der deler søveje med russerne,
at Moskva nu vil tænke sig om en ekstra gang,
før de krydser klinger med Nicol Trowbridge.
- Hørt! - Skål!
Med de bare næver om nødvendigt.
Ser jeg alle vores kameraer?
Ja.
- Sæt dig ved siden af frk. Park. - Hvad i alverden laver...
Godaften. Har vi høretelefoner til ham?
Du er her. Bed premierministeren sidde der.
Sig, hvad du skal sige, og gå ud.
Jeg følger dig til bilen.
Er du okay?
Bare gå.
Hun er så bitter, hun bider tungen af sig.
- Hvad lovede du hende? - Penge.
- Virkelig? - Nej.
- Ved du, hvad hun sagde? - Hvad?
At du var den klogeste, hun kendte, før hun mødte mig.
Sagde jeg det?
Hun elsker accenten. Det er en ulige kamp.
- Er du så overfladisk? - Ja.
- Må jeg låne dig et øjeblik? - Pas på.
- Jeg stikker af med ham. - Det er frygtelig akavet, ikke?
Det var okay, ikke? Doud?
Truede du hende?
Nej. Jeg sagde måske, at du ville genoverveje prislofterne.
Det vil jeg ikke.
Bare læs hendes forslag og sig, at du overvejer det.
Var det grunden til alt det fedteri?
Nej, hun kan lide at fedte for dig.
Hun bør gå af. Hun lovede sit stammefolk uafhængighed.
Hun har intet andet at tilbyde.
Hvad skete der med dig?
Alt er fint.
- Vil du give os et øjeblik? - Selvfølgelig.
Er du okay?
Sæt dig ned, og ti stille.
Tag et glas vand.
Vende landet på hovedet?
- Ti stille. - Din kælling.
Jeg har klaret alt uden din hjælp.
Skotland er tilbage. Ingen ny folkeafstemning.
Jeg er blevet hyldet som helten, der dræbte Lenkov.
Skal jeg tie stille?
Du er en god fyr, Nicol.
Du er modigere, end jeg anede.
Det bliver svært.
Eksplosionen på vores hangarskib var en afledningsmanøvre.
Skotland var på vej væk.
De troede ikke på dig.
Hvis jeg havde fortalt dig det, havde du drevet dem væk i vrede.
Så jeg hyrede et hold til at skabe postyr og give dig en grund til at lede.
For at forene landet. Og det gjorde du.
Det skulle være en træfning, ikke et blodbad.
Men det gik galt.
Jeg går ned på grund af det. Det gør du ikke.
Hvad gjorde du?
Jeg hyrede Lenkov-gruppen til at placere en bombe på vores skib.
Det gik ikke efter planen.
Prisen var ødelæggende.
Men kongeriget forbliver intakt, og det var det vigtigste.
Forbandede monster! Dit monster!
- Nicol! - Stop!
- Dit monster! - Slip hende!
Nicol!
Slip hende!
Tag det roligt.
- Hun dræbte dem! Det var hende! - Er du okay?
- Stop! - Hun dræbte dem!
Tag det roligt.
Kan du høre mig? Kan du høre min stemme?
Hvad er der galt med hende?
- Hvad? - Hent førstehjælpskassen!
Rejs dig op!
Se på mig. Sig, at du er okay.
Tekster af: Maiken Waldorff