Aseară, la ordinele mele, Forțele Speciale britanice
au luat toate măsurile ca să-l aresteze pe Roman Lenkov.
Nicol e pe făraș.
Cei de aici au scris o moțiune de cenzură.
Dacă premierul nu se retrage, îl vom sili s-o facă.
Dennison l-ar putea forța să demisioneze.
Ar trebui să-l refuzi.
L-am rugat să amâne ancheta privind zvonurile asasinării lui Lenkov.
Îi sunt datoare.
- Nu e bună de vicepreședintă. - Pentru că nu vrea sau nu poate?
Ambele.
Ați fost niște gazde amabile. Aș vrea să plec.
Nu cred că vreți. Se comit asasinate.
- Mă reții? - Vă protejez.
Bun-venit!
Uite-o!
Am fost invitat la un chef și mai tare decât ăsta.
În Scoția. Vrei să vii și tu?
În câteva zile, susținătorii vor reveni.
- Nu e nevoie. O voi face singur. - Îți distrugi cariera.
- Merită. - Nu.
Scuze, mașina lui vine prima? Aștept de 15 minute.
- Vă conduc eu. - Nu, mulțumesc.
Mi-e frică de artificii.
N-am auzit ceva mai trist. Mă urc în mașină.
DIPLOMATA
- Scuze! - Nu-i nimic.
Treci!
- 'Neața! - 'Neața!
- Carl s-a tuns. - Da.
- Bună dimineața! - 'Neața!
„Va fi un prilej solemn, cu fast și parade.
Focuri de tabără și lumini.”
Bună dimineața!
Doamnelor și domnilor, i-am făcut mândri pe Părinții Fondatori.
Toți ambasadorii zonei Schengen au călcat pe peluza Winfield.
Dna Park vrea să vă vadă, dacă nu vă supărați.
Deloc.
„Va fi un prilej solemn, cu fast și parade.
Focuri de tabără și lumini.”
Ia loc!
Asta le spui tuturor sau te supără înălțimea mea?
- Te complexează? - Stuart...
Acum, că m-ai părăsit, o să te privesc de la mare înălțime.
Poate îmi voi recăpăta demnitatea.
- Îngreunezi situația. - Bun!
E dreptul meu ca iubit părăsit.
Nu te bucuri că pot face glume pe tema asta?
Îmi pare rău...
Ești dusă cu pluta?
„Se minte la greu acolo. Ai noroc că te prinzi când iubitul tău minte.
E mai rău când par sinceri.”
Incredibil!
„SUA nu dă doi bani pe democrație.
Vrem doar baze de operare avansate în Europa.”
Ai înnebunit?
„Șefa mea suferă de cel mai rău soi de narcisism. Se crede socialistă.”
Nu asta am spus.
Îți aduc înregistrarea?
A înregistrat?
Da, așa se face.
Asta e... Ai ascultat-o?
- Da. - Șterge-o!
- Nu. - Acum!
Nu.
Comisia de Etică nu acceptă filmulețe porno!
Porno?
- Nu m-ai filmat? - Cu ea?
- Tu ai trimis-o. - Doar ca să aflu ce vorbești la beție!
O fi o tipă ambițioasă.
Ce chilu' meu?
- Tu țipi? - E neprofesionist.
Cine? Eu sau Georgia?
Nu așa o cheamă.
Ai probleme serioase.
Nu e o reacție normală la o despărțire.
Mi s-a cerut să mă asigur că ești bine, fiindcă nu erai în apele tale.
Oare de ce?
Nu contează de ce. Pe cine crezi că recrutează Rusia?
Oameni răniți în slujba țării.
Kate Wyler mă crede atât de ofticat, încât o să trădez?
Nu ea.
Billie Appiah.
Am avut un comportament...
haotic.
Cred că am resentimente față de tine
referitor la ceea ce a pățit Ronnie.
Și asta îmi afectează munca.
L-am urât pe Hal atât de mult, încât nu puteam respira.
Nici nu mai puteam să aud.
La ședințe, tot pierdeam șirul discuției fiindcă nu auzeam.
Înțeleg dacă vrei să pleci.
Nu vreau să te uiți zilnic la mine când treci pe lângă biroul lui Ronnie.
Nu tu ești ucigașa lui Ronnie.
Știu.
Nici Hal nu l-a ucis pe acel om cumsecade numit Amir.
Nici pe fata numită Paulette.
Nu era fată, era femeie, dar...
era atât de tânără!
Parcă erau copiii noștri.
Ei toți.
Voi toți.
La fiecare ambasadă.
Căsniciile nu supraviețuiesc după moartea unui copil.
Eu și Hal avem mereu sute de copii.
Iar unii dintre ei...
Hal ar spune: „Toți înțeleg riscurile.
Ni se spune «Cealaltă armată». Știu la ce se înhamă.”
Nu ajută.
Acum ești în locul meu.
Iar eu sunt Hal.
Nu ești.
Cam sunt.
La un moment dat, trebuie să te hotărăști
dacă, una peste alta, relația noastră poate funcționa.
În caz că nu,
vei alege dacă rămâi sau pleci.
Respect ambele alegeri.
Dar dacă rămâi,
trebuie să te prefaci că nu mă urăști.
Trebuie să te prefaci și față de tine.
Asta faci cu Hal?
Nu. Încă îl urăsc.
Deci?
E soțul meu, Stuart.
Tu nu ești.
Vreau s-o văd pe Roylin.
Dennison o să demisioneze.
De ce?
Îl aperi pe prim-ministru, ceea ce pot înțelege.
Apăr țara.
Orice ar fi, s-a terminat. Dennison se duce la presă.
Să spună ce? Că Nicol și-a atacat propria navă?
- Da. - Nu e adevărat.
Meg, trebuie să încetezi.
A fost un atac britanic asupra unei nave britanice.
Au fost implicați membri ai guvernului.
- Nicol nu a fost printre ei. - Nu mai minți pentru el!
Scoția e încă în joc.
Asta dă apă la moară mișcării secesioniste.
- Fă-l să se oprească! - Fă-l tu!
Spune adevărul, ca să nu fie el nevoit s-o facă!
Nu ești destul de mare ca să înțelegi? N-ai idee ce e adevărat.
Explică-mi!
Șefa biroului CIA e pe cale să te dea pe mâna poliției.
E în interesul nostru să stau aici, cu tine.
Atunci, spune-mi mai multe!
Ce, creierul meu mic nu face față?
Nu.
Te vei agăța de ce nu contează. N-o să crezi ce contează.
O să crezi că ai responsabilitatea de a acționa.
Ești nouă în post.
Vei vrea să dovedești că ai citit manualul de instrucțiuni.
I-ai spune soțului meu?
Nu.
- Nu. - E ceva obișnuit.
De obicei, eu verific chestii pentru el. E rândul lui.
Cred că refuz.
Se teme că voi raporta ce-mi spune.
El n-are job. Nu trebuie să raporteze nimic.
Intenții bune, idee proastă.
Eu ți-am zis să n-ai încredere în Hal.
- Da. - Nu și acum.
- Sună dubios. - Așa e.
Mare parte din căsnicia mea e un dezastru.
Dar la asta face minuni.
Poate că ea exagerează. Poate că iar ne manipulează.
Dar poate că e vorba de ceva ce n-ar trebui să știm.
Hal nu trebuie să depună mărturie în fața Congresului.
N-o să-ți spună?
- Nu. - Nici așa, în pat?
Nu. Și nu-l voi întreba.
Au trecut trei zile
și n-a spus nimic niciuneia dintre noi.
Deci, dacă n-ai de gând s-o torturezi, altă soluție nu e.
Howard!
La ambasadă?
Nu va vorbi aici.
Și unde ar vrea Măria Sa?
Nu știu, dar nu într-o incintă a CIA-ului.
Mi s-a luat de femeia asta.
Dacă nu-i spune nimic substanțial,
o dai pe mâna poliției.
Bună! Scuze, eram jos.
La Stacy?
Da.
Vrei să te muți acolo?
Nu.
- Stacy e grozavă. - Lucrez pentru ambasadoare.
Da. Și eu.
Și trebuie să ne purtăm ca atare.
Neil va rămâne cu mine.
Bine.
Va avea nevoie de biroul lui. A tot stat aici, la intrare.
Poate să stea la biroul lui Ronnie.
Mulțumesc.
- Îmi ceri să-i spun? - Nu.
- Sau să-l conduc? - Nu.
Mă ocup eu.
Ar trebui să stai acolo.
Nu ca vizitatorii.
- De ce el? - Taci!
N-o poți da pe mâna poliției.
Dennison nu trebuie să-și dea demisia și să anunțe că a fost mâna premierului.
Trowbridge nu a fost implicat.
Asta e tot?
N-a fost implicat.
- A mai zis. - A zis mai multe.
Cum ar fi?
Trebuie să vă zică ea.
Ideea a fost tocmai să nu-mi spună mie.
Știu. Îmi joc rolul.
Selectez ce nu e important sau relevant.
Nu e nevoie. Trowbridge n-a fost implicat.
Te manipulează.
Nu cred.
De ce?
A dat alte nume.
Nu l-a nominalizat doar pe Grove, ci pe toți cei implicați.
N-a vrut să-mi spună ce mi-a spus.
E altceva.
Da, trimite mașina!
Ești sigur?
Partea asta.
Cealaltă parte nu contează.
V-am spus că Grove l-a angajat pe Roman Lenkov
pentru a ataca o navă britanică.
Nu Grove l-a angajat.
Ci eu.
Continuă!
HMS Courageous.
Lenkov trebuia să folosească mine de tip ventuză.
Sunt magnetice.
Cineva le lipește de carenă
într-un loc unde nu vor face mari pagube,
apoi se îndepărtează înainte să explodeze.
Nu e nimic revoluționar. De câte ori s-a întâmplat în Golf?
- S-a întâmplat. - De mai multe ori.
Au ca efect doi metri de metal îndoit.
Și multă indignare.
Asta era și ideea.
Scoția urma să plece.
Marea Britanie se destrăma.
Rusia e în ascensiune.
Democrația e atacată pe două continente.
Ceva trebuia făcut.
Și asta ai ales?
Nu sunt singura. Au fost...
Hai să nu deviem de la subiect, bine?
Două lucruri au mers prost.
Unu, n-au avut la îndemână mine magnetice, așa că au folosit ce aveau.
O mică rachetă antinavă.
În condiții normale,
ar fi cauzat o gaură mai mare, dar cam atât.
Al doilea lucru, HMS Courageous avea un arbore portelice avariat.
Pentru a accesa arborele,
echipajul a golit zona de depozitare a combustibilului
și a pus rezervoarele de rezervă aici, într-un hangar sub punte.
Unde a lovit racheta.
Racheta a lovit 120 de tone de motorină.
Doamne sfinte!
Nimeni nu trebuia să fie rănit,
așa cum spun mereu vinovații.
Noi n-am vrut un asemenea dezastru.
Care „noi”?
Pot să întreb?
Sau asta e partea interzisă?
Nu prim-ministrul.
Au fost implicați Grove, ea și un tip pe nume Lenny Stendig.
Un deputat de extremă dreapta, care s-a dovedit... greu de controlat.
Toți ne-am simțit distruși.
Dar Grove s-a panicat.
Te-a abordat pe tine, după cum am aflat de la tine.
Ne temeam că va cere azil politic și va mărturisi tot.
L-am rugat pe Stendig să facă ceva.
Și a făcut.
Trebuia să vorbească cu Grove.
Să-l îmbărbăteze.
Dar a venit cu altă soluție.
Când Grove s-a întâlnit cu tine și cu cei doi oameni ai tăi,
Stendig pusese un dispozitiv în mașina lui Merritt.
Nicol nu știe nimic din toate astea.
A fost un plan încropit, de criză.
Tot ce putea să iasă prost a ieșit prost.
Voi fi pedepsită pentru toată viața, dar nu Nicol trebuie să plătească.
Nici Marea Britanie, nici Austin nu trebuie să plătească.
Austin trebuie controlat!
Așa ceva.
Și asta e doar o parte?
E partea care contează.
Chiar crezi că Trowbridge e nevinovat?
Da.
- Așa face el minuni? - Da.
Nu-mi place.
- Katie... - Nu.
Eu decid dacă n-o denunțăm. Trebuie să aflu mai multe.
Cei care știau mai multe sunt morți. Vrei să li te alături?
Gândiți-vă puțin...
E posibil ca Trowbridge nici măcar să nu fi auzit de asta.
Bine.
Bun, hai să-i spunem!
De fapt, să-i spună ea!
Dacă tipul e nevinovat
și aude că bunica psihopată i-a atacat portavionul,
va avea o reacție.
Sau știe să mintă și va simula o reacție.
Știu că nu vrei să asculți telefoane.
- Nu e o toană. - E riscant.
Crezi?
Sunt două posibilități. El e nevinovat și a fost un ghinion colosal,
sau e vinovat și se va preface.
Oricum ar fi...
Va ieși din cameră și va suna pe cineva.
Nu-i așa?
Dacă e nevinovat, va suna la poliție. Dacă e vinovat, își va suna avocatul.
Vă jucați cu slujba mea. Cu toată cariera mea.
Îmi pare rău.
N-ar trebui.
Îmi pare rău.
Deci nu?
Ce veți face cu Austin? El e cel care trebuie convins.
Pe mine mă întrebi?
Mi-ai distrus credibilitatea când m-ai pus să-i spun
să aștepte o zi.
Nu poți renunța doar fiindcă v-ați certat puțin.
O să înțeleagă.
Și el a făcut greșeli.
Zău?
E un om foarte bun.
Ce e?
Trebuie să fiu diseară la un eveniment. Mă tem că sunt presat de timp.
Prim-ministrul ne-a invitat pe mine și pe Kate în Scoția.
Am auzit.
Kate ar vrea să vii.
Nu de data asta... dar mulțumesc.
E obligatoriu.
Parcă aș auzi-o pe ea.
Vrei să demisionezi mâine. Ar trebui să aștepți.
Ești bun la ce faci,
ceea ce nu spun des, dar ești un strateg de rahat.
Îți dau un sfat. Când îți distrugi cariera și acuzi un prim-ministru de un omor
al cărui rezultat ar putea fi sfârșitul unui imperiu,
mai aștepți o zi.
Am tot așteptat câte o zi de când am preluat funcția.
În cele din urmă, dacă vrei să moară șarpele, îi tai capul.
Doamne sfinte!
Trebuie să plec, dar mulțumesc de vizită.
Ascultă!
Vreau să vii în Scoția cu mine, Kate și prim-ministrul.
Vreau să-mi faci o favoare. Așa, doar fiindcă ți-o cer.
Și cred că o să accepți.
- Da? - Chiar așa.
Pentru că știm amândoi că în ziua în care am fost rănit de acea bombă
pe străzile minunatei tale capitale,
aveai de gând să i-o tragi nevesti-mii.
Ne vedem în Scoția!
Abia aștept.
- S-a lipit rău. - Da.
Nu mai mișca!
Nu mă mișc.
- Vrei s-o faci tu? - Nu.
- Băga-mi-aș! - Gata! S-a terminat.
Gata.
Cum arată?
Bine.
Plină de zeamă?
Nu.
Are crustă, ceea ce e bun.
- Da. - E bine.
- N-o atinge! - N-o ating.
- Dacă Trowbridge nu sună pe nimeni? - Imposibil!
O crezi?
Că nu trebuia să fie o tragedie?
- Chestia cu portavionul? Nu știu. - Ce javră psihopată!
Gândește neconvențional, asta e sigur.
- Cât costă așa ceva? - Ce, atacul?
- Aproximativ. - Habar n-am.
Întreab-o!
Doar n-a scris vreun cec.
Probabil a apelat la intermediari și la o bancă din Seychelles.
Cât ar costa în Kabul?
- Patruzeci și cinci de cenți. - Serios. 100.000?
O rachetă antinavă?
Mai puțin.
- Nu crezi că e o javră psihopată? - Nu știu ce e. Dar există și ghinioane.
- De ce o crezi? - Poate n-o cred.
Dar aș vrea să mă lămuresc.
Te porți ciudat.
Avem destule pentru două nopți în Scoția?
Auzi?
Poate îmi spui ce naiba se întâmplă, de fapt.
Partea pe care ai omis-o.
Încetează!
Poate n-ar strica să știu.
Eu nu te-am întrebat nimic când trebuia să păstrezi secrete.
- De ce? - Fiindcă ești de încredere.
Tu nu ești.
Și tu știi că nu ești de încredere.
N-ai obținut ce vrei și ai devenit răutăcioasă?
Nu e răutate.
Te iubesc, dar nu fiindcă am încredere în tine.
Nu te preface surprins!
Deja mă doare capul. Trebuie să mănânc.
Puteți aduce aici mic-dejunul dlui Wyler? Mulțumesc.
Aici e tot personalul? Clădirea, terenul, toată lumea?
Da, suntem toți.
Nu te supăra! Știu că faceți o treabă grozavă.
- Nu-i nimic. - De la explozie, Washingtonul a fost...
- Desigur. - ...tensionat.
Nu mai lăsăm nimic la voia întâmplării.
Nu e nicio problemă.
- De cât timp lucrezi aici? - De 17 ani.
Rusia cere o „condamnare din partea ONU a execuției extrajudiciare britanice
a unui civil rus”. Așa îl descriu pe Lenkov.
O să ajungă în câteva minute.
Da.
Am vorbit cu ea. Cu ambasadoarea.
Ți-a zis?
Nu.
I-am cerut scuze.
I-am zis că o să mă adun.
M-a înțeles. A pățit și ea la fel.
Super!
- Ce i-ai spus lui Billie? - N-am vorbit cu ea.
Și ce ai de gând să-i spui?
Nu știu.
- Va primi o copie a filmulețului? - Nu așa se face.
Atunci, spune-mi cum se face!
Cum o să-i spui amicei și colegei mele, cu care mă știu de 25 de ani?
Am făcut o greșeală, bine?
Billie m-a rugat să mă asigur că ești bine.
Ca să fie clar,
nu te purtai ca atare.
Dar ea
nu mi-a cerut să apelez la...
Știi tu.
- Femeia fatală. - Nu-i zice așa!
Care-i termenul de specialitate când e vorba de seducerea unui diplomat?
Mă lași să-mi cer scuze, te rog?
Termenul de specialitate e „prostie”.
A fost o greșeală.
Amândoi facem greșeli.
Ca despărțirea?
- Nu mai insista! - Dar nici n-am vorbit despre asta!
Mi-ai servit-o, iar eu am fost prea năucit ca să mai zic ceva.
Zi-i că sunt aici dacă mă caută!
Bun-venit!
- Ați ajuns. - Da.
Ce drum frumos!
Premierul se întâlnește cu una dintre familiile celor decedați
în atacul asupra portavionului.
Toți vor să-i mulțumească pentru rezolvarea chestiunii cu Lenkov.
Desigur.
Fiecare va alege una și ne vom lupta pentru cină.
Ce distractiv!
Trebuie să vorbesc cu ea.
Haide!
- Voiam să mă asigur că... - Se înregistrează tot.
Aia mică a pus microfoane.
Orice spui ajunge la CIA.
Mâine, o întâlnire bilaterală?
Da. La o cafea.
Presa o numește „bi-latte”, ceea ce nu încurajăm.
- Ce isteț! - Randall nu e isteț.
N-ai înțeles ce zicea.
Cum se simte familia McCulloch?
Sunt distruși.
Recunoscători.
- Fiul... - Daniel.
a fost printre cei decedați.
- Avea 21 de ani. - Sigur că...
Cineva trebuie să le vorbească. Nu pot spune „mulțumesc că l-ați ucis”.
ONU mă tot freacă.
Ce am ratat?
Programul.
Poze și alte poze... Noi doi și Jemma Daună.
Doud.
Jemma Doud.
- Dna premier. - Da.
Mă tem că am gafat.
M-a dus azi-dimineață la o fermă de oi condusă de două femei extrem de capabile.
Și, pătruns de respect, am asistat la tunderea oilor
și le-am vizitat magazinul
care are de vânzare papuci și haine din piele de oaie și... manșoane.
Nu am râs, să știți,
dar e imposibil pentru un bărbat să nu mustăcească puțin
când are în față două femei corpolente care vor să-și vândă manșoanele flocoase.
Doamne!
Dna premier a cam... făcut bot.
O s-o faci tu să se simtă în largul ei. E talentul tău.
Mă străduiesc. Uneori, are efectul contrar.
Dezarmezi. E util.
Ai întrebat?
Nu încă.
Păi da, de ce să ne grăbim?
Putem să vă ajutăm cu ceva?
Da. Diseară.
Dna premier va ține un discurs de bun-venit
pentru premier, dv. și ministrul de externe.
- E foarte recunoscătoare pentru... - Ce?
Dna premier și Scoția sunt recunoscătoare pentru protecția oferită de dv.
- Ministrul de externe? - Da.
- Al cui? - Al nostru.
- De ce? - De ce?
Da, de ce morții mă-sii?
Dată fiind natura discuțiilor, am vrut să-l includem.
- Zău? - Da.
- Nu. Scoate-l de pe listă! - Eu l-am invitat.
- Minunat! - Îmi pare rău...
Noi l-am invitat. Ambasada. Am cerut să fie inclus în discuții.
Și la dineu.
Da, așa e frumos.
Să-i dai omului o masă caldă și un pat. Continuăm?
- Dacă e o problemă... - Să continuăm!
- Randall? - Așa...
Randall va bălmăji ceva
și, în final, îți va cere să vorbești cu ea în numele nostru.
Bun-venitul ei va însemna
o listă de revendicări pe care speră să i le aprob
în ceea ce crede că e momentul meu de generozitate.
Zi-i că am prefera să-i mulțumească lui Dumnezeu, mie și să tacă!
M-aș bucura să discut cu ea.
Mă scuzați, domnule! O clipă.
- E cumva... - Da. Doamna premier.
Arată-i lui Becky, să știe că trăiesc!
- Ea e? - Da.
Ești pregătită?
Mai pregătită ca niciodată.
E vreun magazin în oraș? De suveniruri sau...
Da. Al doamnei Wilson.
Al treilea pe stânga, vizavi.
Ai nevoie de ceva?
Vreau doar să mă plimb și să iau niște ilustrate.
Să nu vă încurc pe-aici.
E mai rapid dacă ieșiți prin grădină.
- Vă conduc? - Sigur.
Pe aici!
- Hal ar trebui să-l conducă în cameră. - De ce?
Invitarea lui Dennison l-a ofticat.
- Ți-ai cerut scuze? - N-a ajutat.
Cere-ți iar scuze!
Nu trebuie să fie prostdispus.
Dacă întârzie sau pleacă de la dineu,
va fi și mai greu să-l ducem în cameră.
Dna premier o să-l facă praf în discursul ei.
Să zică ce vrea la dineu, dar nu înainte.
- Va ține discursul la cocteil. - Fără răutăți la cocteil!
Doud va avea o întâlnire despre Pactul verde.
Vrei să vorbești cu ea acum?
Da.
- Vreo problemă? - Nu.
Pare îngrijorată.
Se descurcă.
Bună ziua!
Scuză-mă, o sting imediat.
N-o stingeți! Îmi place mirosul.
- Fumezi? - Nu.
Nici eu. Doar când moare cineva.
Cine a murit?
Aș zice că eu. Am avut o săptămână grea.
De mult vreau să te cunosc. E o onoare.
E reciproc.
O spui din curtoazie, dar chiar voiam să te cunosc.
Noi două ne-am văzut la o conferință NPT acum ceva ani.
Lucram pentru un delegat
care a sabotat trei zile de muncă cu o rezoluție de un rând.
Părea că o să se lase cu bătaie.
Delegația olandeză bloca drumul. Nu mi-am putut duce idiotul la ieșire.
Iar tu, miniona din colț, a început să țipe.
- „Apă!” - Apă. Îți amintești.
Nu. E o tactică a mea.
Obișnuită?
Când situația degenerează.
Folosești același ton cum ai face dacă ai țipa „Arde!”
E același număr de silabe, dar nu înseamnă nimic.
Toți înlemnesc, se uită în jur, și lucrurile se calmează.
A avut efect.
Trebuie să mergem?
Nu, cred că mai avem câteva minute.
Perfect!
Vorbim amândouă în seara asta. Vorbiți dv. prima?
- Vrei să fii tu prima? - Deloc.
- Ești lașă? - Da.
Încep eu.
Comparăm notițele ca să nu facem aceeași glumă?
- Se întâmplă așa ceva? - Nu.
Dar nu vrem să-l lăudăm pe premier pentru același lucru.
Uciderea unui rus adormit.
Vor discursuri de un minut.
Nu mă mir.
Voiați să vorbiți mai mult?
S-ar putea să dureze
până îmi exprim întreaga admirație pentru prim-ministru.
Ați putea vorbi la desert.
După discursul lui, ați avea ultimul cuvânt.
Atunci vom fi adormiți.
SUA ar vrea ca remarcile mele și ale dv. să fie...
Un pupic dulce pe fundulețul lui.
Da.
Mâine vorbim despre plafonarea prețurilor și scăderea exporturilor,
dar am prefera să nu reluăm chestiunea secesiunii.
O reluăm ca să discutăm
condițiile în care vom anula un referendum pentru independență.
Nu aveți sprijinul SUA pentru asta. Din păcate, nici pe cel al Scoției.
Altfel, ați fi convocat deja referendumul.
Îmi pare rău. Știu că e frustrant.
Spune: „Arde!”
Cuvântul?
Arde!
Arde...
Are o singură silabă.
Arde!
Arde...
Cred că are două.
Poate depinde de dialect.
Da. Așa cred. În țara mea are două silabe.
Da. Dar acum nu suntem în țara ta, nu?
Suntem în a mea.
- Bună ziua! - Salutare!
Ăla e un telefon? Îl cumpăr. Mulțumesc.
Și o cartelă?
Vă rog.
Vindeți și cărți poștale?
Chiar în spatele dv.
Intră!
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Am vorbit cu Doud.
Remarcile ei vor fi benigne și politicoase.
Nemaipomenit!
Regret că l-am invitat pe ministru fără să vă spun.
Dar dacă tot discutăm despre comerț...
Ai fost părtașă?
- Poftim? - La puci.
Nu prea înțeleg ce spuneți.
A încercat să mă dea jos.
Austin.
Mai mult, voia să plec singur.
Nu știam.
A adunat o gloată cu furci și topoare.
- Pare necaracteristic. - Doar îl știi așa de bine, nu?
Pe prietenul tău.
Nu știu dacă mi-e prieten. E un aliat, cu siguranță.
Ce vrei să spui?
Vii într-o țară nouă și ai cinci minute să te instalezi.
Te duci la tipul meditativ și nesigur pe el.
Chiar așa e, nu?
E foarte nesigur.
E un tip deștept. E chiar trist că...
Ar trebui să încetați știți dv. ce.
Să-l bârfesc?
- Amândoi ați realiza mai multe. - Așa ți-a spus?
Nu a fost nevoie. Nu vă ascundeți deloc sentimentele.
Ba da. Asta e partea tragică.
Acidul gastric e mic copil față de furia pe care aș dezlănțui-o asupra lui.
Asta pentru că dv. sunteți nesigur.
Iar tu ai un aer bolnăvicios și te porți ca un recuperator.
Mulțumesc.
Recuperator?
- Enervantă până în pânzele albe. - Corect.
Ca creta pe dinți.
Am înțeles.
Ca un vechi dispozitiv mecanic care zumzăie aproape inaudibil.
Încetați!
Băieții nu știu niciodată când să se oprească.
Ați câștigat. Nu-i nevoie să vă purtați așa.
Ați salvat regatul. Publicul vă adoră.
Și încă sunteți inexplicabil de nesigur.
Asta îi va face pe oameni să vă atace.
E păcat.
Chiar e!
N-am văzut o minte mai ageră de când l-am cunoscut pe...
În fine...
Ce?
Mulțumesc.
Pe cine?
Pe soțul meu.
- Mai nou, o facem des. - Ai pus-o pe Park pe urmele mele.
- M-am gândit să te anunț că sunt bine. - Chiar ești?
- Da. Mi-am cerut scuze ambasadoarei. - Era să mori.
În orice alt job, ai fi avut voie să fii nesimțit câteva săptămâni.
Nu avem atâta timp.
Eram revoltat din cauza lui Ronnie, dar mi-a trecut.
- N-o să treci niciodată peste asta. - Așa e, dar mă străduiesc să fac față.
Stewie...
Am zis că nu e bună de vicepreședintă. Am greșit.
Acum e?
A nimerit-o cu Iranul. Am evitat războiul din Golf.
A aflat adresa lui Lenkov de la ruși. Premierul o ia peste tot.
Ai trimis-o aici doar ca să pară tristă. Cred că a depășit așteptările.
Cred că vrei să dovedești că ești loial.
Soțul ei a fost rănit în atentat.
Un om de 28 de ani a murit.
A luat și decizii discutabile, dar majoritatea ar fi dat înapoi.
Ea n-a ezitat nicio clipă, Billie.
Nu asta căutăm?
Bună! Da, am un număr pentru tine.
Poți să-mi faci o listă de apeluri internaționale?
Labagiul...
Cum a mers cu cum-o-cheamă?
E grozavă. E o persoană onestă.
Aș putea colabora bine cu ea.
- Pe bune. - Minunat.
Mă crede o marionetă a premierului.
Ceea ce sunt.
Sunt sigur că înțelege.
Nu cred că înțelege.
Cred că avem ideea asta
că, dacă ne împrietenim cu băieții răi, o să-i îmblânzim.
Dar rămânem doar cu prietenia.
Ai ceva să-mi zici?
Nu.
Ce e?
Turnurile sunt făcute să fie înalte, ca să poți vedea tot domeniul.
- Ai stat într-un turn? - Ai fost în pădure, ca să dai telefoane.
Am sunat pe cineva. Nu mă întreba pe cine,
pentru că n-o să-ți spun.
Nu eu m-am băgat în rahatul ăsta. Voi două mi-ați cerut-o.
Deci...
- Care e problema? - Nu știu.
E vreuna?
Te înțeleg.
Ți-am auzit îngrijorările. N-o să-ți trag nicio țeapă.
Nici ție, nici ținutului celor liberi.
Nu-mi place deloc.
Te înțeleg.
Mulțumesc.
Cocteilul e în salon. Dineul, în sala de bal.
Sufrageria va fi pregătită pentru micul-dejun, apoi va fi goală.
Scările de serviciu duc pe holul din fața sufrageriei.
E ușor să intri și să ieși de acolo.
Când ajungi acolo, ambasadoarea îl aduce pe premier și pleacă.
- Dacă intră cineva? - Holul va fi păzit.
- Dar nu după? - Și după.
Voi avea oameni pe aici și pe aici.
Când premierul va pleca,
probabil va ieși din clădire ca să dea telefoane.
Unde e Austin?
Ajunge în 20 de minute.
Am pus camere de supraveghere. Vom vedea și vom auzi tot.
Inclusiv Austin. Asta e ideea.
Ne vom asigura că Dennison aude tot.
Purtați-vă firesc la cocteil!
Dle ministru de externe!
Vreau să fie clar că venirea mea e un favor pentru tine, nu pentru Nicol.
Și sunt recunoscătoare.
N-o să mă alătur corului lăudătorilor.
- Am înțeles. - Doamnă...
Suntem presați de timp. Putem vorbi în timp ce mergem?
- Du-te cu el! - De ce?
Te rog mult.
Dle, trebuie să ne mișcăm repede.
...dar când trebuie să ia o decizie grea...
Mulțumesc.
...nu ezită deloc.
Se așteptau să ne purtăm cu mănuși, să tremurăm de frică, să ne smiorcăim.
Fără îndoială, reacția noastră i-a lăsat cu gura căscată.
Cei care avem căi maritime comune cu rușii ne bucurăm
că, de acum înainte, Moscova se va gândi de două ori și bine de tot
înainte să se pună cu Nicol Trowbridge.
- Trăiască! - Noroc!
Cu mâinile goale, dacă e nevoie.
- Toate camerele sunt funcționale? - Da.
- Dle, vă rog să stați lângă dra Park! - Ce naiba...
Bună seara, dle! Avem căști pentru el?
Dv. stați aici, premierul va sta acolo.
După ce vorbiți, ieșiți pe ușa aia. Vă voi conduce direct la mașină.
Vă simțiți bine?
Pleacă, te rog!
Dacă și-ar mușca limba, ar muri otrăvită.
- Ce i-ai promis? - Bani gheață.
- Serios? - Nu.
- Știi ce mi-a spus? - Ce?
Că n-a întâlnit un tip mai deștept ca tine până la mine.
Așa am zis?
Îi place accentul dv. Nu e o luptă dreaptă.
- Zice că ești superficială. - Sunt.
- Puteți veni puțin? - Aveți grijă!
- Fug cu el în lume. - E foarte ciudat, nu?
A fost în regulă, nu? Doud?
Ai amenințat-o?
Nu. I-am spus că ați putea reconsidera plafonarea prețurilor.
Nici pomeneală.
Citiți-i propunerea și spuneți-i că vă mai gândiți, atât!
De-asta mi-a lustruit curul?
Nu, cred că o face de plăcere.
Ar trebui să plece. I-a promis tribului ei independența.
În rest, nu are nimic de oferit.
Unde naiba ai fost până acum?
Totul e în regulă.
- Ne lași o clipă, te rog? - Desigur.
Ești bine?
Stai jos și taci!
Ți-am turnat apă. Ar trebui s-o bei.
- Te-am căutat peste tot. - Taci!
Ești o javră nenorocită.
Am rezolvat totul și nu mulțumită ție.
Scoția nu va ține al doilea referendum.
Sunt eroul care mărșăluiește cu capul lui Lenkov într-o țepușă.
Vrei să tac?
Ești un om bun, Nicol.
Ai mai mult curaj decât credeam.
Va fi dificil.
Explozia de pe portavionul nostru a fost un atac sub steag fals.
Scoția urma să plece.
Nu aveau încredere în tine.
Dacă ți-aș fi spus,
ai fi devenit belicos și i-ai fi alungat.
Am angajat o echipă ca să provoace o criză
și să-ți dau ocazia să te arăți un bun lider.
Să unești țara. Și ai reușit.
Trebuia să fie o încăierare, nu o baie de sânge.
Dar a mers prost.
Eu voi plăti pentru asta, nu tu.
Ce-ai făcut?
Am angajat grupul Lenkov să pună un dispozitiv exploziv pe nava noastră.
N-a mers conform planului.
Prețul a fost cumplit,
dar regatul va rămâne intact, și ăsta e cel mai important lucru.
Monstru nenorocit!
Ești un monstru!
- Nicol! - Domnule!
- Monstrule! - Lăsați-o!
Nicol!
Dați-i drumul!
Domnule, calmați-vă!
- I-a ucis! Ea a fost de vină! - Sunteți teafără?
- Încetează! - I-a ucis!
Domnule, calmați-vă!
Mă auziți? Doamnă, îmi auziți vocea?
Ce naiba are?
- Ridică-o! - Trusa de prim ajutor!
Ridică-te!
Uitați-vă la mine! Spuneți-mi că sunteți teafără!
Subtitrarea: Brândușa Popa