Az irodavezetőm átadja önt a rendőrségnek.
Mindkettőnk érdeke, hogy önnel maradjak.
Adjon információt!
- Halnek elmondaná? - Trowbridge tiszta.
- Manipulál. - Nem hiszem.
Azt mondtam önöknek, hogy Grove felbérelte Lenkovot.
Nem Grove volt. Hanem én. Nicol erről nem tud semmit.
Mondja el ő! Ha a fickó ártatlan, és meghallja,
hogy a nagyi bombázta le a hajót, arra reagálni fog.
Azt mondtam, nem alelnökanyag. Ez nem igaz.
Szóval mégis az?
Tisztáznám: az ön kedvéért jöttem, nem Nicol kedvéért.
A szobát bepoloskázták. Mindent látunk és hallunk.
Elrabolhatom?
Én bíztam meg Lenkovékat, hogy tegyenek robbanószerkezetet a hajóra.
- Nem a terv szerint alakult. - Rohadt szörnyeteg!
- Szörnyeteg vagy! - Hagyja!
- Ő ölte meg őket! - Nézzen rám! Tudnom kell, hogy jól van-e!
Hallja a hangomat?
A DIPLOMATA
- Vérzik. Több gézt! - Ne mozogjon!
„Hiába száz ló, száz katona...”
- Maradjon veszteg! - Nagyon vérzik, Theo.
Most már hisz nekem?
Előtted futottak be.
Dennison ott van, Trowbridge ott. Hogy ment?
Hogy reagált? Telefonált végül?
- A padlóhoz verte a fejét. - Hogy mi?
- Wyler nagykövet asszony! - Helló!
- Üdv! - Köszönöm.
Van egy kis probléma.
A híd lámpáján beragadt a piros, és Dunderave felé áll a forgalom.
Félő, hogy az eredeti programnak befellegzett.
Hacsak nem hagyjuk ki az ön pohárköszöntőjét.
Nem probléma.
Kedves öntől. „A legszebb terv”, tudják! Ajánlom a pisztrángot! A tóból van.
Megkóstoljuk.
- Akkor Roylin... - Egyben van. Jó, nincs jól.
Épp összeragasztják a fejét, de túl fogja élni.
- Megkínálhatom? - Hogyne!
Nem sokon múlt az emberölés.
Ilyesmit nem lehet színlelni.
Nem ő volt, nem Trowbridge tette!
Hát Roylin igazat mondott.
Igazad volt. Nem hazudott.
Ha készen állnak, mehetünk az étkezőbe.
Nem állunk, és megtisztelne, ha válaszolna.
Ha követjük az új programot...
Miniszterelnök úr! Mondja, jól van?
Add ide!
A horvátok és a magyarok bevezették az ársapkát,
és a tőzsde nem állt ellen.
Talán a miniszterelnök úr nem kívánja ezt a példát követni.
Jemma, hiányoznak az alsóházi vitáink! Úgy hallom, ársapkákra vágyik.
Beszéljük meg! Randall, segítene?
Az ársapka utópikus ötlet, hacsak nem önkényesen...
Miniszterelnök úr! Azt hittem, koccintunk, csak mi.
A sokk. Igyon egy kortyot! Az segít.
Látom, a neje visszakerült a pikszisbe.
Mi? Ja, ez jó, igen.
Nem tudom, említette-e, hogy volt egy nehéz időszakom,
de már túl vagyok rajta.
Visszatértem.
Teljes gőzzel tolom.
Az nagyszerű.
Csak a vacsorát kell kibírnunk. Viszont ezzel időt nyert.
Ne akarja, hogy kitudódjon a krízis, amíg nem ura a helyzetnek!
Mindenre, amit nem akarok!
Igyunk Kaledónia barátaira!
Éljen!
- Tegye le a karját, miniszterelnök úr! - Ne utasítgasson!
Véres az ingujja.
- A szoba tiszta. - Kamerák?
Kikapcsolva. Furgon hátul. Londonban előkészítik az átadást.
Sok vért vesztett. Örülnék, ha előbb egy kórházba...
- Nem, kórházba ne! - Hölgyem!
Úgy megtudják, mi történt. Minden kiderül.
Eljátszottam a szerepemet, nem?
A hazámért tettem.
Hogy a miniszterelnök sértetlen,
Nagy-Britannia pedig egyben maradjon! Nem éljük túl, ha ez kikerül!
- Kötelességünk ellátni. Még vérzik. - Akkor elvérzek!
De vigyenek vissza a rejtekhelyre!
Asszonyom! Most már nem mi felelünk önért.
A saját hazájára támadt.
A sorsa a miniszterelnök kezében van.
Mennyit tud?
Nem tudom. Nem mindent.
Félbeszakította azzal, hogy fojtogatni kezdte.
- A lényeget tudja? - Ordítva legyilkosozta.
A füles is belerezgett. Szerintem vágja a lényeget.
- Dennison tudja, hogy ártatlan? - Nem tudom. Talán.
Mit fog csinálni?
Trowbridge?
Dennison. Bármelyikük. Mindegy!
Összefoglalok mindent, amit tudok.
Trowbridge nekiesett Roylinnak. Roylin vérzik.
A vacsin a pisztráng száraz volt, Trowbridge meg félholt.
Nem ő volt. A tanácsadója.
Akit úgy hurcoltunk végig az országon, mint egy bőröndöt.
Míg én tévesen azzal vádoltam a miniszterelnököt, hogy tömeggyilkos!
- Ő tudja ezt? - Hal...
Nem tudod.
- Beszélt a külüggyel? - Még nem.
Jó. Most beszéltem Trowbridge-dzsel.
Nem veteti Roylint őrizetbe,
amíg nem tudja, kiben bízhat a kormányban. Ami időbe telhet.
Jó, és addig mi lesz? Szabadlábon marad?
- Visszamegy a rejtekhelyre. - Kizárt.
Nem jó, de van más választásunk?
Engedjük el, hátha túléli? Neveket mondott.
Biztonságos hely kell neki.
Rendben.
Jelentem az igazgatónak, mielőtt Roylin Londonba ér.
Ha nincs ellene kifogása,
magam intézném a kommunikációt Washingtonnal.
Te oldottad meg ezt a kurva ügyet! Neked is kijárna érte valami!
Együtt jelentünk.
Asszonyom! Kicsit aggódom az állásom miatt.
Túl sokáig volt nálunk Roylin. És most sem tarthatnám fogva.
Tiszta kommunikációt szeretnék.
A miniszterelnök beszélne önnel.
A konvoj már készen áll, ha indulni akar.
És szóltam a skótoknak...
Távozzon!
Üljön le!
Durva egy este volt.
Van bármi, amit...
Tehet? Lássuk!
„Az NK, vagyis nagykövet
a skót követelések ürügyén az étkezőbe vezetett engem.
Ott találtam R.-t, vagyis az árulót, aki már ült.
Az NK nem lepődött meg, és elhagyta a helyiséget.”
Ez így stimmel?
- Hogy kontextusba... - Nem memoárt írok.
Tényszerű feljegyzéseket a kivizsgáláshoz. Eddig stimmel?
Ön kérte, hogy keressem meg.
Audienciát szervezett nekem egy terroristával.
Érdekesen kézbesíti a híreket.
Általában a vörös dobozban jönnek.
Úgy vélem, hozhattunk volna ma este jobb döntéseket is.
- Mit mondott önnek? - Azt mondta, önnel akar beszélni.
Elmondta, hogy mit tett. Ezért hozta ide, nem?
- Igen. - Megnevezett bárkit?
Merritt Grove-ot. Leonard Stendiget.
Grove volt a híd az oroszokhoz. Stendig egy öltönyös varangy,
ő lehetett a nyers erő.
És az egész a mi álszent Boldogasszonyunk agyszüleménye volt.
Kit tudott még belekényszeríteni?
Több nevet nem árult el.
Vagyis az ön kormányából bárki benne lehetett.
Egyenesen önhöz akart menni.
Austin.
„A. üvöltve berohant, hogy megvédje R.-t, és a falhoz nyomott.”
Dennison nem volt benne.
Az a lúzer bármit megtesz, hogy nyerjen.
Miért problémázott Lenkov halálán?
- Ki akar csinálni. - Nem akart elveszíteni egy tanút.
Bízhat benne.
Nem kellett volna idejönnie.
- Ez nem lehet véletlen. - Én kértem, hogy jöjjön.
Velem együtt várt kint, hogy támogassuk, miután hallotta a hírt.
- Austinnal a folyosón vártak? - Igen.
Miért?
Tessék?
Mit gondolt, mit hall majd?
„Az ön kormányából bárki benne lehetett.” Az előbb mondta.
Így van.
Ezért nem szólt,
mielőtt elém rakta Roylint, mint egy döglött egeret.
A reakciómat figyelte!
Rám gyanakodott.
Idehozták Roylint, hogy csapdába csaljanak.
Igaz? Mondja ki!
Ez nem így történt.
Tudomást szerzett egy összeesküvésről, és tönkre akart tenni vele!
- Halljam! - Uram...
Azt hitte, végeztem a katonákkal, akiknek a szüleit vigasztaltam.
A legeszesebb embernek nevezett a férjén kívül, közben gyilkosnak tartott.
Igen vagy nem?
Utálom a hazug alakokat. Mrs. Wyler, válaszoljon! Igen vagy nem?
Igen.
Nem ő tette.
- Igen, tudom. - Itt van Roylin.
Stendigről és Grove-ról tud. Arról is, hogy ön nem sáros.
- És hogy én... - Köszönöm.
Épp eleget segített már.
Austin!
- A miniszterelnökkel megyek. - Igen.
Gyere!
EGYES KÖVETSÉGI ÁLLOMÁS
Igen?
Aha.
Igen. Már megyek is. Basszus!
Nem, értem.
Rajta vagyok.
Asszonyom?
Jöjjön be!
Hány óra van?
Nagyon sajnálom. Azonnal indulnunk kell.
Mi történt?
Asszonyom, az alelnök Londonba tart.
Most?
- Mehetünk? - Nincs egy gemkapcsa?
- Csak iratcsipesz. - Jó, mindegy.
Nem. Elromlott a cipzár. Kell egy gemkapocs, amivel odafogjuk.
Eltakarom a blézerrel.
Mégis mi a faszért jön ide az alelnök?
A briteket támogatni. Eidra tegnap jelentést küldött Langley-be.
Nem tudom, mi volt benne,
de felzaklatta a Fehér Házat, így ideküldték.
- És tud rólam? - Hogy az állására pályázik.
Hogy rajta vagyok a jelöltlistán?
Azt nem tudom. A nadrághoz.
Tökéletes.
Ez meg a hazaútra.
Tájékoztató anyag Penn alelnökről.
Bár még nem frissítettük azóta, hogy legutóbb itt járt,
de azért egy kicsit...
Megtenné, hogy...
Egy kicsit részletesebb, mint a Wikipédia-szócikke.
- Aha. - Majd kikérdezlek a kocsiban.
Nem kocsival megyünk.
Mielőbb vissza kell jutnunk, és kocsival nyolc óra.
Az alelnök önökért küldte őket.
Kiket?
AZ EGYESÜLT ÁLLAMOK HADSEREGE
Ja, tutira tudja.
Tudod, mi volt a programjában?
Egy iskolalátogatás Bethesdában.
Nem egy váratlan londoni út. A sajtónak lesz pár kérdése.
A briteket támogatja.
Kérdés, miért van rá szükségük.
A CIA-jelentés elég drámai. A sajtónak nem kéne látnia.
Indok kell a látogatásra.
A kabinetfőnöke segít. Mondtam, hogy mindent tudsz.
- Nem tudok semmit. - Hogyhogy?
- Még igyekszem vissza a belső körbe. - A csajod titkolja a jelentést?
Miután rám állítottad,
és már nem is a csajom, szóval...
- Stuart... - Most hagyjuk ezt a...
Küldessek ajándékkosarat?
A szövetségi limit 20 dolcsi, kábé két alma meg egy sajt.
Ne! Nem kell, hogy bármi bizalmasat elmondj.
De az alelnök tudja, hogy Kate a posztjára pályázik?
- Igen. - Mindjárt tárgyalnak.
Tudnom kell bármit, amivel kisegíthetem Kate-et?
Tégy róla, hogy az irodavezető leszálljon Trowbridge-ről!
- Szálljon le? Mármint? - Kérdezd meg az exedet!
Nem egy nyílt hívásban beszélném meg.
Déli folyosót lezárni, jelvényt a személyzetnek,
csak a kulcsfontosságúak, bámészkodókat elküldeni!
- Elnézést! A vér. - Igen, itt van.
- Hűtőbe tennék? - Hogyne.
Penn ott volt ’92-ben a bécsi csúcson!
A képzési anyagunkban is benne volt.
Ő mindannyiunk példaképe!
Hogy fogadta az igazgató?
Nem akarja, hogy Roylin a rejtekhelyen maradjon.
Basszus! Miben segítsek?
Győzze meg Trowbridge-et, hogy vegye át Roylint!
- Most nem rajong értem. - Nincs más opció.
Máshoz nem fordulhatunk, amíg ő úgy nem dönt, hogy tágítja a kört.
Faszom! Át akartam öltözni.
- Beszéljen Dennisonnal! Ő tudja. - Ön nélkül?
- Most ő sem kedvel. Ez így hogy néz ki? - Normálisan.
Az elég. Egy pisiszünetnyi időm volt felkészülni.
A sliccére szorult egy gemkapocs.
Az tartja fent.
Nagykövet asszony!
Az alelnök várja önt.
- Helló! Beosonhatok? - Sajnálom. A bejárat zárva van.
- A nagykövet a nejem. - Örvendek, uram!
A könyvtárban hagytam a laptopom, csak felkapom.
Sajnálom. Tudom, ez kényelmetlen.
Más is bement. Ő a nejemnek dolgozik!
Uram, szeretném megkérni, hogy lépjen hátrébb!
Nem volt időm kivonatot írni,
úgyhogy inkább egy átfogó körképet adnék.
Oké.
Kezdeném akkor kelettel.
Egy szóbeli vallomás szerint az HMS Courageoust ért támadás
brit elterelő akció volt, hogy szürke zónás konfliktust...
- Iránnal, láttam a jelentést, ugorhatunk. - Remek!
Egy pillanat...
Ön után a CIA-irodavezetővel beszélek.
- Ő majd részletesen... - Elnézést! Végre van olvasószemüvegem.
De elhagytam valahol. Skóciában vagy a kocsiban...
Vagy a helikopteremen.
Igaz.
Itt az enyém.
Köszönöm.
Ó. Oké. Kiváló!
Akkor tekintsünk most délkeletre!
Segítettük a briteket, hogy elfoghassák Roman Lenkovot francia földön,
de a francia belügyminiszter...
Fournier megosztotta egy informátorral azon gyanúját, hogy merényletre készülnek.
- Benne volt a jelentésben. Ugorjunk... - Igen.
Én megosztottam ezt a gyanút a brit külügyminiszterrel.
Ön?
Igen. A külügyminiszter belső vizsgálata...
Miért ön?
- Én voltam az az informátor. - Ez nem volt a jelentésben.
Dennison megerősítette a gyanút, de ez felvert annyi port,
hogy Margaret Roylin tőlünk kért segítséget.
- Azaz öntől? - Felhívott. Behoztuk a követségre.
Itt mindent bevallott.
- Miért önt hívja mindenki? - Én hívtam őt. Még Franciaországból.
Tanácsot kértem volna, de ő infószerzésre használt.
Mégis létrejött így egy kapocs.
És így el is érünk északra.
- Skócia. - Skócia.
Van ott egy zsebkendőnyi körzet, ahol függetlenséget akartak.
Ezért kezdett Roylin ámokfutásba, hogy az országnak közös ellensége legyen.
Joggal aggódik.
Ha az Egyesült Királyság felemészti magát,
azzal óriási csapást mér a NATO-ra és az Öt Szemre.
Aztán jönnek az észak-írek meg a katalánok...
A demokráciák széthullanak, miközben az autokrácia
'37 óta a legjobb évét éli.
Hát ez... Igen.
A veszély nem a láthatáron van. A küszöbön áll.
Pontosan.
Nora?
Jöhet az irodavezető?
Inkább a miniszterelnököt próbálja idehívni!
Hát itt vagy!
Nem akarom elsietni az „építsük újra a bizalmat” szakaszt, de...
Trowbridge idejön, én meg az alelnököt tájékoztatom.
Mit értenek az alatt, hogy szállj le Trowbridge-ről? Lehallgatjátok?
- Eidra! - Mennem kell.
Nem láttam a jelentést, ami oké. Megértem, miért nem avattok be.
Nem is kell tudnom semmit, de jön a miniszterelnök,
Grace Penn már itt is van, meg ott az alelnök téma...
Van bármi, ami rossz fényt vetne Kate-re? Mondjuk... Trowbridge lehallgatása?
Talán nem ártana tudnod, hogy...
Trowbridge dühös Kate-re.
Amiatt, hogy...
Amiatt, hogy... Tudod, a csaliakció.
Nem! Nem tudok semmilyen csaliakcióról.
Griffin ügynök nem engedi, hogy az alelnök is kijöjjön elé.
Sajnálom, asszonyom. Nem jöhet ki.
- Mi? Ő a miniszterelnök. Jöjjön ki elé! - Protokoll.
Sajnálom, de itt nem belátható a tér.
Odabent marad.
- Üdv újra Winfieldben, miniszterelnök úr! - Uram, örülök, hogy újra látom.
- Az alelnök? - Odabent van.
Az elnökük megtisztelt azzal, hogy kijött elém.
Gondolom, ez is az ön érdeme.
Örül, hogy mindketten eljöttek.
Tud mindent?
- Asszonyom! Ne mentsem ki valahogy? - Ebből?
Nem kell semmi titkosat elárulnia, de ez egy gyilkos, és utálja önt!
- Nem muszáj teázgatnia vele. - Stuart, Trowbridge ártatlan!
Tudom, más sem hiányzott, mint én meg a bolhacirkuszom,
szóval nézzék el, hogy önökre törtünk! Üljenek le!
Akkor, ha jól sejtem, magyarázatot vár.
Bár segíthetnék!
Az alelnök a lényegről már tud,
de segítene, ha elárulná a következő lépését.
Elnézést, hogy erősködünk.
Nem, dehogy, gyakorlásnak nem rossz.
- Hisz a nép elé is ki kell állnom. - Talán átbeszélhetnénk az akciótervet.
A terv egy órája van meg.
Büszke lenne magára, ha tervnek neveznénk.
A miniszterelnök megközelítése kétirányú.
Austin...
A saját tanácsadóm a hazámra támadt.
És én bolond, megbíztam benne.
Én nem ezért jöttem.
Hanem segíteni. És gondolom, azért is, hogy befolyásolja a reakciómat.
A szégyennél nincs erősebb hajtóerő.
Az összeesküvőket eltiprom.
Felfedem az igazságot.
Jól mondta, ön csak leszívja az erőnket.
És már így is tántorgunk.
Szóval hálával és tisztelettel arra kérem,
hogy segítsen azzal, hogy kimarad ebből.
Hogy minden erőmet beleadhassam a küzdelembe.
A hazája érdekében cselekszik majd.
Nos, köszönöm a látogatását. És jó utat haza!
Az oroszokat vádolta azzal, amit önök követtek el.
Próbáljuk tárgyalásra bírni őket, de hála önnek, új okuk van távol maradni.
Talán nem kéri a segítségemet.
De szüksége van rá.
Az alelnök az elektromos járművek adókedvezményeit a brit...
Már volt. Az autós szakszervezetek tiltakoznának.
Ez se jó. A halolajkapszulákra vonatkozó korlátozás.
Ja. És ha a demokráciapárti gyűlésen beszélne?
- Az IOD-nél? Nem. - Bolondbál?
Nem, de sok lenne az üres szék.
A nagykutyák inkább az ausztrál vacsorára mennek majd.
- A vacsora... - Az mi is?
A vezérkari főnök a Dreadnought-ügyben van itt.
Melyik is?
Akit a franciák lepatkányoztak. Megvan?
Nem.
Tengeralattjárót vettek volna a franciáktól, végül a britektől vettek.
- A franciákat kiakaszthatjuk? - Azt hiszem, igen. Rákérdezek Billie-nél.
Beszélnem kell Dennisonnal, ha megtennéd, hogy fedezel minket.
Meg kéne szabadulnunk Roylintól.
Nyugi! A nagykövet leokézta.
Jó. Nem akarom tudni, mit akarsz tőle.
Azt sem, hogy Roylin miért van nálunk.
Mi a faszért van még nálunk?
Nyugi! Az igazgató is ezt kérdezte.
A nagykövet elmondta, hogy Trowbridge ártatlan.
Roylin műve az egész!
- És még őt védjük? - Azt hittem, nem akarod tudni.
Nem zavar, hogy kiestem a pikszisből. És az sem, hogy vissza kell kapaszkodnom.
De kezdem úgy érezni, hogy nem velem van gond!
Mi a faszt műveltek ti?
A miniszterelnök tudja, hogy a Moszkva elleni vád visszavonásával...
Az összeesküvés-hívőket és az elszigetelődéspártiakat tüzeli.
Hiteltelen lenne, ha később azzal vádolnánk őket, hogy...
Bezárt újságírókat neveznek kémnek, vagy elrabolt gyerekeket menekülteknek.
Önök egy brit támadást fognak rájuk.
Tudjuk, ez kényes ügy.
De körültekintően fogunk eljárni.
De egyoldalúan sem járhatnak el!
Uraim! A mi érdekeinket is figyelembe kell venniük!
Vázolja fel a tervet!
A kockázat minimalizálására
a miniszterelnök úr vagy kitálal, de lassan...
Vagy mindent elhallgat. Melyiket választják?
Tessék?
Elnézést. Befejezem a mondatait.
A sajtósaim ezt kooperatív átfedésnek hívják,
de mások ez bunkóságnak tartják.
Ez csak az egyetértés jele. De...
Semmi gond. De én nem ezt akartam mondani.
Akkor mit?
Hogy adagolhatjuk lassan is,
vagy a miniszterelnök ki is tálalhat az alsóháznak.
És vizsgálatot indít.
Ez lenne a helyes megoldás.
Ám tekintve, hogy lehetnek még ismeretlen összeesküvők
a saját sorainkban is...
Ő lassan adagolná. Illik hozzá.
Úgy a lemondása is csúszik, míg ki nem derül a sztori.
A zűrzavar egyikünknek sem kedvez.
Nem mondok le. Nem áll szándékomban.
Ó. Azt hittem...
A jet lag miatt lehet, mindent végletekben látok.
Kitálal és lemond, vagy hallgat és marad.
Netán van harmadik út?
Ha csepegtetjük az információt...
Mi lenne, ha meghallgatnánk az alelnök javaslatát?
Jó ég, félreértettem, nem azt mondtam...
Opciókról beszélünk.
Ezt is megvitatjuk.
Arra céloz, hogy hallgassunk el mindent? Az anyahajót, a bombát, az összeesküvést...
Austin titokban tartaná, de csak egy évig.
Számára ez a lassú megközelítés.
De mégis mit számít, hogy egy év vagy kettő? Kettő vagy tíz?
Ha a cél a globális stabilitás, nem látok különbséget.
Mindenki úgy tudná, hogy az oroszok tették.
- Tettek rosszabbat is. - Talán nem is bánnák a vádat.
Feladták Roman Lenkovot. Bevállalták ezt a csapást.
Így erősebbnek tűnnek majd, ha visszaütünk.
De egyáltalán... Lehetséges lenne eltitkolni?
Ki más tud erről?
Washingtonban magas szintig jutott a hír.
Langley-nek szóltunk.
Ők meg a Fehér Háznak, tudja pár magas rangú tisztviselő.
De ők tartják a szájukat, erről gondoskodunk.
És az összeesküvők is tudják. Roylin. Stendig.
Ők a nemzetet akarták egyesíteni. Nem beszélnek.
Ha megtennék, fújhatnák az egész ügyet! És lesittelnék őket.
És a családok?
- A családok? - Megérdemlik az igazat.
Ők a szeretteiket akarják visszakapni. De ahhoz már túl késő.
Nem jobb, hogy nem hiába haltak meg?
Gondolkodjon rajta egy kicsit! Mi is ezt tesszük majd.
Valóban át kell gondolni, de azt hiszem, előreléptünk.
- Ez egyelőre maradjon... - Nem kérdés.
Köszönöm, asszonyom. Nem minden missziójuk ilyen hasznos.
Margaret Roylin brit állampolgár.
Nem rejtegethetjük tovább illegálisan.
- Akkor? - Beszéljen Trowbridge-dzsel!
Majd diszkréten megoldjuk az átadást.
Önök őrizetbe veszik, amíg kifüstölik a társait.
Nem fogjuk. Nincs tűz.
Ezért aztán füst sem lehet.
- Hogy érti? - Eltussoljuk a sztorit.
A rendőrség nem viheti el Roylint, és más részletekről sem tudhatnak.
Ez csak egy opció. Trowbridge még agyal.
- Sejtem, mit fog választani. - Szóval elengedjük Roylint?
Azért jött hozzánk, mert félti az életét. Ha megölik, oda a bizonyítékunk.
Küldjék haza!
És ha fél, akkor zárja be az ajtót!
Jól van?
Bennem bízhat, tudja? Úgy is, hogy itt van Penn. Ez közös ügy.
Felfogta, hogy mire készültünk? Ön meg én együtt?
Beszélnünk kellene.
Dennison biztos benne, hogy Trowbridge eltussolná.
Kiszámíthatatlan és impulzív ember, de fixen a saját érdekei vezérlik.
- A terv azért is cseles... - Nem kértem boncolást.
Elnézést! Miről akar beszélni?
Hallom, alelnök akar lenni.
Tudok pár dolgot a posztról, ha netán kérdése lenne.
Ez nem... nem egészen erről van szó, és tényleg nem szükséges...
Ha ez megnyugtatja, ez számomra is kínos.
Nem mondanám, hogy vágyom az alelnökségre.
Valóban?
Mind jobban örülnénk, ha hivatalban maradna.
De tudom, felmerült egy probléma, és kész vagyok beugrani.
Jól értem, hogy ön puszta szívességből lenne az USA alelnöke?
Nem én vagyok az ideális jelölt. Tudom, sokat kell tanulnom.
Ha van tanácsa, szívesen meghallgatom.
Billie szerint az első beosztottja tapasztalt. Tartott már gyorstalpalót?
- Igen. - Mit vettek át?
Remek ember. Nem volt még erre sok időnk.
Neki egyelőre a csomagolás a heppje.
Én inkább a szakpolitikára koncentrálnék, meg a szenátusra.
A csomagolás?
Az öltözetem, hajam... az kimondottan kiakasztja.
Igaza van.
Ez egy vizuális világ.
A szakpolitikai dokumentumait a kutya se nézi.
Jó, ha évente egy hangfelvétel kikerül róluk.
De az arca átlagban napi 12 ezerszer jelenik meg a hírekben.
Az amerikai tantermekben,
a világ összes nagykövetségén ott fog lógni az arcképe.
Ez a lágy hatalom.
Szóval több lehetősége van.
Hordhat kosztümöt, lehet az az egyenruhája.
Tűnjön el! Rejtse az egyéniségét a szolgálat szentsége mögé!
Vagy tűnjön ki!
Szőke bubival, vörös rúzzsal, kitűzőkkel, mint Albright, gallérral, mint RBG.
Szemüveggel. Amiből az emberek egyből értik, mit képvisel.
A kislányok halloweenkor utánozhatják.
Azt hiszem, inkább maradnék a kosztümnél, ami eltüntet.
- Igen? - Fekete kosztüm.
Alkalomadtán tengerészkék.
- És ez vajon mit sugároz? - A lehető legkevesebbet.
Nem?
Kezdjük fent! Talán úgy véli, a frizurája azt üzeni,
a hazát buzgón szolgálva fodrászra sincs ideje.
Inkább zilált kóc.
Aminek olyan üzenete van, amit szerintem talán jobb elkerülni.
Menjünk lejjebb! Párnázza ki a melltartót!
Nincs mit rejtegetnie. De ha kinyílik a blézer, bimbót villant.
Aztán nézzünk körül lejjebb! Az ott egy gemkapocs?
Ó! Igen, tudja, volt egy kis balesetem a sliccel.
Ha másodrangú diplomata egy harmadik világbeli zugban,
ez csak szedett-vedett.
De ha 300 millió amerikai érdekeit képviseli,
akiket cserben hagy az egészségügy, akik alatt ég a bolygó, és akiknek
a jövője múlik azon, hogy ön mit tesz akár egy nap alatt,
jobb nem azt sugallni, hogy a nadrágját sem tudja magán tartani.
Jó, akkor most beszéljünk a szenátusról!
Nem jössz vacsorázni?
Az alelnök szerint slampos ringyó vagyok.
Egyszer a protokollfőnök öltönyös szarkupacnak nevezett.
- Hal... - Penn szánalmas lúzer.
Nem az.
Elképesztő ez a nő.
Nem, előtte! Még 2006-ban!
- Brüsszelben? - Bejrútban.
- Na ne! Biztos? - Hosszan beszélgettünk.
Kezdő képviselő voltam, nekem ez nagyobb szó volt.
- Rémlik? - A delegációval jött.
Miért mond le?
Szerintem tudja.
Tudom, mit tett a férje. Nem ez a kérdés.
Igaza volt. Nem nekem való ez. Tudja, kinek való?
- Kate! Nem rajta múlik. - Miért? Őt megválasztották.
Csak az elnököt és őt nem lehet kirúgni.
Mit művelsz?
Azon vagyunk, hogy Trowbridge hivatalban maradhasson.
Talán a mi vezetőinken kéne segítenünk!
Nem rajtunk múlik.
- Mint Hassan! - Igen?
Zseniális vezető, akit felfalt az udvari intrika. Mi húztuk ki.
- Kate... - Komolyan. Nincs igazam?
- Engem kérdezel? - Igen.
Ha engem kérdezel, akkor nincs.
Tegyük fel, hogy csodával határos módon elérnénk, hogy ne mondjon le!
Mi történne, miután kitudódna a férje ügye?
A Fehér Ház elhallgattatna, valaki nyilatkozna helyettem.
A tévében egy női ruhás pasi eljátszaná, hogy a férjem életére török.
Minden kongresszusi meghallgatást
a hiteldiszkriminációtól a tápszerhiányig az én képmutatásomra futtatnának ki.
Az elnök népszerűsége zuhanna, és a programja bedőlne.
Köszönöm.
Vagy az emberek talán feldolgoznák, és továbblépnének.
Talán? De pozitív vagy!
Ön szerint mit tenne a férjem az ön helyében?
Lemondana?
- Megmondom én... - Az alelnököt kérdeztem.
Gondolja, hogy a kormányzat védelmében
csendben távozna?
Vagy úgy vélné, olyan fontos a jelenléte mind az elnöknek,
mind a nemzetnek, hogy inkább állja ezt az ütést?
- Maradna. - Bizony.
Nem izgatná, hogy ezzel
felborítja a programot, vagy nullázza az elnök népszerűségét.
Azt mondaná, hogy egy tapasztalt vezető hatalmon tartása megér némi zűrzavart.
Ez jólesik, nagyon kedves öntől.
- Mintha a seggét nyalnám. - Igen.
- Hogy majd dicsérjen Washingtonban. - Úgy is lesz.
Nem ezért mondtam.
Nem.
Asszonyom! Szerintem ön jót tesz az országnak.
Nem így gondolja?
De igen.
Tudod, mit? Érdekes, amit mondasz.
Lehet, hogy az alelnök túlélné ezt, ha a Fehér Ház küzdene érte.
- Akkor miért nem küzd? - Pontosan.
- Mert nem kell nekik. - Hal!
Ő dönt szavazategyenlőségnél. Ennyi dolga van, meg lélegezni.
Ezt nehéz elcseszni.
De nem kedvelik, a csoportképekre sem suvasztják be.
Na jó.
Mit tud az alelnök eredményként felmutatni?
Komolyan kérdezem.
Nem jut eszembe semmi. Egyszer csupa fehérben volt. Ugye?
Ami valamit jelképezett.
Ha bármi beválik, az az elnök érdeme. Én akkor jövök képbe, ha beüt a szar.
Ha önben látnák a jövőt, odavetnének egy csontot.
Tudod, mennyire nem akarják őt? Annyira, hogy téged akarnak!
Fél év után tudod, hogy fogd a teáscsészét.
Nem választanának meg, mégis jobb vagy!
- Hát nem. - De igen.
Őt sem választanák meg, mégis próbálkozik.
Próbálgatják a márkákat, a tálakat, mert a kutya nem eszi a tápot.
Nézze el a férjem viselkedését!
Nem először hallom ezt.
Nagykövet volt, még mindig így szólítják. De most ott tart,
hogy csak úgy juthat igazi hatalomhoz, ha segít lecsapnom az ön posztjára.
Mindegy is,
tényleg sajnálom.
- Kér? - Hogyne.
- Várjon... - Majd én. Üljön le!
Köszönöm.
Kemény voltam ma önnel.
- Igaza volt. - Nem, csak felidegesített.
Hogy nem vágyik rá.
Engem annak idején szétvetett az ambíció, erre jön maga.
A rendes, jó fej, kitartó álomlány.
- Hát nem kell új melltartó? - De kell.
Amikor én kezdtem, megfogadtam, hogy sosem változom meg a kedvükért.
Most rákkeltő anyagokkal festik a hajamat.
A tusvonalam tetovált.
Nehezen tudom ezt nem nyálasan megfogalmazni, szóval...
Ma nagyon inspiráló volt.
Trowbridge-dzsel.
Miért?
A fülébe ültette a bogarat. Azt, hogy tussolja el.
Nem félreértés volt. Ön vezette rá a tervre.
Hát, szívesen learatnám a babért. De szerencsés véletlen volt.
Hal folyton ezt csinálja, és mégis lepereg róla!
Ő is mindig felfelé bukik?
Valahogy sosem veszít.
Ez öngyilkosság. Még meggondolhatja magát.
Úgy van.
Ezért nem fogok küzdeni. Tudom, hogy nem nyerhetek.
Ha csak kimerült 30 év után a ringben, azt megértem.
Többet tett, mint bárki, aki számon kérhetné.
De ha egy fikarcnyit is vágyik rá...
ha ön nem küzd érte, nem tudom, ki fog.
Tudom, hogy ébren vagy.
Még átgondolja.
Ami kurva nagy dolog a műsorod után!
Szóval holnap segíteni fogsz nekem!
Felhívod Billie-t, és közlöd vele,
hogy Grace Penn-nek kell az USA alelnökének maradnia.
Nem én leszek az, és nem te.
Az elnök nem őt akarja, hanem téged.
Hát megszólalt!
Katie,
ha valaki felkínálja neked életed lehetőségét,
el kell fogadnod!
Washingtonban még nappal van.
- És ha most hívnád? - Nem hívom fel Billie-t.
Oké.
- Mit csinálsz? - Felhívom én.
Megmondom, hogy ha nem Grace lesz, akkor felejtsen el!
Katie! Katie, add ide a telefont!
Figyelj rám! Bízz bennem! Nem teheted...
Hagyjál!
Tedd le a telefont!
- Mi a fasz van? - Játssz el a gondolattal! Kate!
- Nem! - Oké.
Te vagy az alelnök. Egy dolgot tehetsz a programba.
- Mi az? - Add vissza!
Atomtárgyalás a kiberkorban? Vízum az afgánoknak?
Te meg mi a faszomat csinálsz?
Katie! Jaj! Baszki!
- Fel fog szakadni a sebed! - Nyugodj le!
Akkor szállj le rólam!
Katie,
nem mentheted meg Grace-t.
Őt nem szabad megmenteni!
Nem kéne megbuknia a barom férje miatt!
Nem miatta fog megbukni!
Akkor miért?
Mert nem fogják megválasztani? Mert utálják?
Zseniális, kemény és humánus nő, és valami istenverte okból
még mindig szolgálná az amerikai népet!
Állj le!
Katie!
Roylin bérelte fel Lenkovot, hogy lőjön a hajóra.
De ez nem Roylin ötlete volt.
Hanem Grace Penné.
A feliratot fordította: Büki Gabriella