Stasjonssjefen overgir deg til politiet.
- Det er i vår interesse at jeg blir. - Jeg trenger informasjon.
Trowbridge var ikke involvert.
- Hun lurer deg. - Tvilsomt.
Jeg sa at Grove hyrte Roman Lenkov.
Det var jeg som hyrte ham.
Nicol vet ingenting.
Hvis fyren er uskyldig og han hører
at bestemor bombet skipet, vil det komme en reaksjon.
Jeg sa hun ikke er din VP. Det er feil.
Så hun er VP nå?
Jeg er her som en tjeneste til deg, ikke Nicol.
Rommet er avlyttet. Vi ser og hører alt.
Får jeg låne deg?
Jeg hyrte Lenkov-gruppen for å plante en sprengladning på skipet.
Det gikk galt.
Jævla monster! Du er et monster!
- Slipp henne. - Hun drepte dem!
Ma'am, se på meg. Du må si at du er ok.
Kan du høre meg?
- Hun blør. - Ikke beveg deg.
Alle kongens hester, alle kongens menn.
- Hold deg rolig. - Det er mye blod, Theo.
Tror dere meg nå?
De landet rett før deg.
Dennison, ni, Trowbridge, tolv. Hvordan gikk det?
Og reaksjonen? Ringte han noen?
- Han slo hodet hennes i gulvet. - Hva?
- Ambassadør Wyler. - Hei.
- Velkommen. - Takk.
Vi har en situasjon.
Brolyset sto fast på rødt og blokkerte veien halvveis til Dunderave.
Tidsplanen er sprengt i filler.
Med mindre vi kan vurdere å droppe skålen din?
Det går fint.
Sjenerøst. De beste planer osv.
Prøv ørreten. Den er fra innsjøen.
Det skal vi.
- Er Roylin... - Hun er ok. Hun er ikke ok.
De limer hodet hennes sammen, men hun dør ikke.
- Kan jeg friste deg? - Det kan du.
Han kom så nært uaktsomt drap. Du faker ikke en sånn reaksjon.
Trowbridge gjorde det ikke.
Roylin snakket sant.
Du hadde rett. Hun snakket sant.
- Vi går til spisestuen når vi er klare. - Vi er ikke det. Jeg vil ha et svar.
Hvis vi vil holde tidsplanen...
Statsminister? Går det bra med ham?
Gi meg den.
Kroatia og Ungarn har redusert matvareprisene
uten at aksjene stupte.
Kanskje statsministeren ikke vil følge Kroatia og Ungarn.
Jemma, jeg savner våre diskusjoner.
Jeg hører du er opptatt av pristak. La oss diskutere. Randall, støtt meg.
Pristak er en utopisk fantasi, med mindre vi vil...
Statsminister, en skål. Bare mellom oss.
Du er i sjokk. Drikk. Det hjelper.
Statsministeren liker henne igjen.
Hva? Ja, bra, ja.
Jeg vet ikke om hun har nevnt noe om at jeg har hatt en vanskelig periode.
Men jeg er tilbake. Full tillit.
Det er bra.
Kom deg gjennom middagen.
Du kjøper deg litt tid.
Ikke vis at det er en krise før du har den under kontroll.
Til alt jeg ikke vil ha.
For Caledonias venners helse!
Hør, hør!
- Ned med armen. Statsminister. - Slutt å si hva jeg skal gjøre.
Det er blod på mansjetten.
Rommet er klart.
- Overvåkning? - Fjernet. Bilen er bak.
Teamet forbereder overleveringen.
Det er best å ta henne til et sykehus.
- Nei! Ikke ta meg dit. - Ma'am!
De må få vite hva som skjedde.
Jeg spilte min rolle her, sant?
Jeg gjorde det for nasjonen. For å holde statsministeren trygg.
For å holde Storbritannia hel. Vi overlever ikke om historien kommer ut.
- Vi har et ansvar her. - La meg blø.
- Men ta meg tilbake til skjulestedet. - Ma'am, du er ikke vårt ansvar lenger.
Du angrep eget land.
Statsministeren bestemmer hva som skjer.
Hvor mye vet han?
Jeg vet ikke. Ikke alt.
Han avbrøt henne med kvelertak halvveis.
- Vet han det viktigste? - Han skrek: "Morder!"
Kommunikasjonssystemet krasjet.
Han forsto det viktige.
- Vet Dennison at han er uskyldig? - Kanskje.
Hva gjør han?
- Trowbridge? - Dennison. Hvem som helst!
Her er alt jeg vet.
Trowbridge slår. Roylin er en bløder.
Ørreten var tørr og Trowbridge var katatonisk.
Rådgiveren hans gjorde det.
Vi har kjørt henne rundt som håndbagasje.
I mellomtiden anklaget jeg statsministeren feilaktig for massemord.
- Vet han det? - Hal...
Du vet ikke det.
- Har du rapportert ennå? - Ikke ennå.
Bra. Jeg snakket nettopp med Trowbridge. Han vil ikke ta Roylin i britisk varetekt
før han vet hvem han kan stole på i sin regjering.
Går hun fri frem til da?
- Jeg tar henne til skjulestedet. - Nei.
Hva er alternativet?
Bare se om hun overlever? Hun nevnte navn.
Hun må holdes trygg.
Greit.
Jeg må rapportere til direktøren før hun kommer til London.
Om det er greit for deg,
vil jeg rapportere til Washington alene.
Du løste denne jævla greia. Begge burde melke dette.
- Begge rapporterer. - Jeg er bekymret over min posisjon.
Jeg burde ikke ha holdt Roylin så lenge, og ikke nå.
Jeg må kontrollere hva som sies.
Statsministeren vil snakke med deg.
Kortesjen er foran når du er klar til å dra.
Skottene er informert...
Forlat oss.
Sett deg.
Det var en røff kveld.
Om jeg kan...
Gjøre noe? La oss se.
"AMB..." det er ambassadør,
"...førte meg til spisestuen med påskudd om skotske krav.
Fant R..." R står for forræder, "...sittende.
AMB uttrykte ikke overraskelse, forlot rommet."
Stemmer det?
- Hvis jeg kan... - Det er ikke memoarer.
Det er fakta til etterforskningen.
Er det nøyaktig?
Du ba meg finne henne.
Så du fanget meg i et rom med en terrorist.
For en måte å gi informasjon på.
De kommer vanligvis i en rød boks.
Sir, vi kunne alle handlet annerledes.
- Hva sa hun? - Hun sa hun ville snakke med deg.
Hun informerte deg, så du tok henne til meg. Ja?
- Ja. - Nevnte hun navn?
Merritt Grove. Leonard Stendig.
Grove var broen til russerne. Stendig er en padde i en Brioni.
Han er muskelen.
Vår Frue av det ubesmittede bedrag var den grå eminensen bak det hele.
Hvem andre tvang hun inn i tjeneste?
Hun ga ingen andre navn.
Hvem som helst i din regjering kan være involvert.
Vi måtte føre henne til deg.
Austin.
"A løp inn skrikende, beskyttet R, kastet meg inn i veggen."
Dennison var ikke med.
En taper gjør alt for å vinne.
Hvorfor betvilte han Lenkovs død?
- Fordi han vil fjerne meg. - Han ville ikke miste et vitne.
- Han kan stoles på. - Han skulle ikke vært her.
- Det er ikke tilfeldig. - Jeg ba ham komme.
Han ventet med meg utenfor for å støtte deg da du hørte det.
- Ventet du og Austin i gangen? - Ja.
Hvorfor det?
Unnskyld?
Hva forventet du å høre.
"Hvem som helst i din regjering kan være involvert."
Det stemmer.
Derfor advarte du meg ikke
før du førte Roylin til meg som en død mus på en pute.
Du ville høre svaret mitt.
Du trodde det var meg.
Du tok med Roylin hit for å felle meg.
Ja? Si det.
Det er ikke tilfelle.
Du oppdaget en konspirasjon og ville felle meg med den.
- Si det. - Sir...
Du trodde jeg hadde drept sjømennene hvis familier jeg trøstet.
Da du kalte meg den mest snartenkte etter din mann,
trodde du at jeg var en morder.
Ja eller nei?
Jeg hater løgnere. Mrs. Wyler, svar meg. Ja eller nei?
Ja.
- Han gjorde det ikke. - Jeg vet.
Vi har Roylin. Han vet om Stendig og Grove og at du ikke var involvert.
- Han vet... - Ambassadør, takk.
Du har hjulpet nok.
Austin!
- Jeg kjører med PM. - Ja, sir.
Kom.
GRADERT POST
Ja?
Ja.
Ja. Jeg er på vei. Pokker!
Nei, jeg forstår.
Jeg tar hånd om det.
Ma'am?
Kom inn.
Hva er klokka?
Jeg er så lei for det. Vi må dra nå.
Hva har skjedd?
Ma'am, visepresidenten er på vei til London.
Nå?
- Er vi klare? - Har du en binders?
- Hva med en papirklype? - Det går bra.
Nei. Glidelåsen er ødelagt. En binders kan lukke den.
Jeg holder jakken over.
Hvorfor kommer visepresidenten hit?
For å støtte britene. Eidra sendte en rapport til Langley.
Jeg vet ikke hva den inneholdt, men Det hvite hus sendte visepresidenten.
- Vet hun om meg? - At hun testes for jobben hennes?
Vet hun at jeg er en kandidat?
Jeg vet ikke. Til buksene.
Perfekt.
Og til turen hjem.
En brif på VP Grace Penn.
Den er ikke oppdatert siden hennes siste besøk,
men det er litt mer...
Kan du...
Den er mer detaljert enn hennes Wikipedia-side.
Ja.
Jeg kan teste deg i bilen.
Vi skal ikke kjøre.
Vi må få henne raskt tilbake.
VP ba dem om å hente deg.
Hvem er de?
Ja, hun vet det.
Vet du hva som sto på VPs agenda?
Et skolebesøk i Bethesda.
Ikke en uanmeldt reise. Pressen vil stille spørsmål.
Hun støtter britene.
Men hvorfor trenger de støtte?
CIA-rapporten var fargerik. Vi burde ikke dele den.
Du trenger en årsak.
Stabssjefen jobber med deg. Jeg sa at du er informert.
- Jeg er ikke det. - Hva betyr det?
- Jeg gjenvinner tillit. - Delte ikke kjæresten din rapporten?
Du ba henne teste meg,
og vi er ikke kjærester, så...
- Stuart... - Vi trenger ikke...
Skal Danny sende deg gavekurv?
Føderal gave er opptil 20 dollar. To epler og en ostebit.
Nei, jeg trenger ikke å vite noe hemmeligstemplet.
Vet visepresidenten at Kate er en kandidat for jobben?
- Ja. - De skal ha et møte nå.
Er det noe jeg burde vite for Kates del?
Sørg for at stasjonssjefen ikke går på statsministeren.
- Går på statsministeren? - Spør eksen din.
Jeg kan ikke ta det på en åpen linje.
Steng av sørgangen, kun nødvendig personell
og ingen glanere.
- Unnskyld meg. Blodet. - Ja, her.
- Sett det i kjøleskapet? - Selvsagt.
Hun deltok i Wien-forhandlingene i 92. Det er som... Vi snakket om det i A-100.
Det er det vi alle vil overgå.
Hvordan tok direktøren det?
Direktøren vil ha Roylin ut av skjulestedet.
Faen. Hva trenger du?
Snakk med Trowbridge. Få ham til å ta Roylin.
- Han liker ikke meg nå. - Han er eneste løsning.
Vi kan ikke gå til andre før Trowbridge vil utvide sirkelen.
Faen! Jeg ville skifte.
- Snakk med Dennison. Han vet. - Uten deg?
Han misliker meg også. Er dette ok?
Det ser normalt ut.
Flott. Jeg hadde en helikoptertur og en tissepause.
- Det er en binders på buksa. - Den holder dem oppe.
Ambassadør.
Visepresidenten er klar.
- Kan jeg snike meg forbi? - Beklager. Inngangen er stengt.
- Ambassadørens mann. - Det er en ære.
Jeg la igjen laptopen der. Jeg tar den og går.
Beklager. Jeg vet det er en ulempe.
- Det er folk der. Han jobber for kona mi. - Sir, kan du ta ett skritt tilbake?
Det var ikke tid til å forberede, så jeg begynner med horisonten.
Ok.
Jeg begynner med å se østover.
Vi har en muntlig tilståelse,
HMS Courageous var et britisk falskt flagg-angrep.
- For å skape en gråsonekonflikt... - Med Iran. Jeg leste rapporten.
Flott. La meg bare...
Jeg snakker med stasjonssjefen senere.
- Hun kan ta detaljene... - Jeg har endelig fått lesebriller.
Jeg vet ikke om jeg la dem i Skottland eller i bilen.
Eller i helikopteret.
Ja.
Prøv mine.
Takk.
Å. Ok. Flott.
Når man ser sørøst på horisonten,
vi støttet britenes forsøk på å arrestere Lenkov på fransk jord.
Den franske innenriksministeren...
Fournier luftet mistanker om at arrestasjonen var et attentat.
- Det sto i rapporten. La oss... - Ja.
Jeg tok det opp med den britiske utenriksministeren.
Gjorde du det?
Ja. Utenriksministerens interne undersøkelser...
Hvorfor deg?
Det var meg hun tok det opp med.
Det var ikke nevnt.
Dennison bekreftet mistanken, men skapte nok støy
til at Roylin kontaktet oss for hjelp.
- Deg? - Hun ringte meg.
Vi tok henne til ambassaden og fikk en tilståelse.
Hvorfor ringer alle deg?
Jeg ringte henne først i Frankrike.
Jeg ba om råd, hun brukte meg for å få info,
men det etablerte fortrolighet.
Som fører oss mot nord.
- Skottland. - Skottland.
Et distrikt på størrelse med et frimerke ønsker uavhengighet.
Det utløste Margaret Roylins plan for å gi Storbritannia en felles fiende.
Med god grunn.
Hvis Storbritannia ødelegger seg selv, er det et slag for NATO og Five Eyes.
Tredje bølge, Nord-Irland, Catalonia.
Demokratier i oppløsning mens autokratier blomstrer som i 1937.
Det er... Ja.
Faren er ikke på horisonten, den er her.
Nettopp.
Nora?
Klar for stasjonssjefen?
Se om vi kan få statsministeren hit.
Der er du.
Jeg vet at vi gjenoppbygger tilliten. Jeg vil ikke stresse det, men...
Statsministeren kommer. Jeg må brife visepresidenten.
Hva betyr det å gå på statsministeren? Betyr det å avlytte telefonen hans?
- Eidra? - Jeg må gå.
Jeg så ikke rapporten. Jeg forstår hvorfor jeg ikke er informert.
Jeg trenger ikke å vite noe, men statsministeren er på vei
og med Grace Penn her og visepresidentskapet,
er det noe som kan skade Kate? Jeg vet ikke...
Som å avlytte statsministeren?
Du burde nok vite...
Trowbridge er sint på Kate.
På grunn av...
På grunn av... Stingoperasjonen.
Jeg vet ikke noe om det.
Agent Griffin tillater ikke VP å ønske ham velkommen.
Beklager, hun kan ikke stå utenfor.
- Hva? Hun tar imot ham her. - Det er protokollen.
Vi kontrollerer ikke siktlinjene.
Hun blir inne.
- Velkommen tilbake til Winfield. - Det er fint å se deg igjen.
- Hvor er hun? - Hun er inne.
Presidenten din møtte meg ved døren.
Dette er nok ditt gylne grep.
Hun er glad dere kunne komme.
Vet hun det?
- Ma'am, skal jeg få deg ut? - Fra dette?
Jeg trenger ikke vite noe, men han er en morder og hater deg.
- Du trenger ikke å drikke te med ham. - Trowbridge er uskyldig.
Jeg vet at mitt inntog er det siste du trenger nå.
Tilgi denne forstyrrelsen.
Kom, sitt.
Jeg antar at du ønsker en forklaring.
- Skulle gjerne det. - Visepresidenten er informert.
Det hadde hjulpet å vite hva planen er.
- Jeg beklager dette. - Nei. Det er god øvelse.
Jeg må gjøre det fra podiet.
Vi kan gå gjennom handlingsplanen.
Planen er en time gammel. Den kan knapt omtales som en.
PM har en todelt tilnærming i tankene.
Austin...
Min rådgiver angrep landet.
Jeg stolte på henne.
- Det er ikke derfor jeg er her. - Nei, du er her for å styre min respons.
Ingenting motiverer mer enn skam.
Jeg skal knuse konspiratørene.
Sannheten skal frem i lyset.
Du har rett. Du er et ressurssluk.
Og vi halter allerede.
Med takknemlighet og respekt, den beste hjelpen er avstand.
Så jeg kan gi alt til denne kampen.
Jeg vet du gjør det som er best.
Takk for besøket. Ha en trygg reise.
Du anklaget Russland for en forbrytelse dere utførte.
Vi vil ha dem ved forhandlingsbordet. Du ga dem en ny unnskyldning for å gå.
Du vil ikke ha min hjelp,
men du trenger den.
VP kunngjør avtale om å utvide skattefradrag for elbiler...
Det har du nevnt. Bilfagforeninger er imot.
Den neste funker ikke. Tiltak mot fiskeoljekapselhandel.
Det er noe for demokrati. Hun kan tale der.
- På IOD? Ikke bra. - Sutrete?
Det blir mange tomme stoler.
Alle overordnede prioriterer Australia-middagen.
- Australia... - Som er?
Marinesjefen er her for Dreadnought-avtalen.
Hva er det?
Franskmennene kalte den "En kniv i ryggen".
Jeg vet ikke.
Australia skulle kjøpe ubåter fra Frankrike, men gikk til Storbritannia.
Kan du leve med å tirre franskmennene?
Jeg tror det. Jeg tar det med Billie.
Jeg må ta Dennison til side. Kan du hjelpe til når de går?
Han må ta ansvar for Roylin.
Det er ok. Ambassadøren sa ja.
Jeg vil ikke vite hvorfor du trenger ham.
Jeg vil ikke vite at vi har Roylin.
- Hvorfor faen har vi Roylin? - Direktøren sa det samme.
Ambassadøren sa at Trowbridge er uskyldig.
Så dette var Roylin.
- Og vi beskytter henne? - Men du ville ikke vite noe.
Det er greit å være utenfor. Å gjenvinne tillit er helt ok.
Men jeg tror ikke at jeg er problemet lenger.
Hva faen gjør du?
Statsministeren vet at ved å trekke en Russland-anklage...
Vil konspiratørene og isolasjonistene kaste bensin på bålet.
Og vi vil møte vantro når vi anklager Russland for...
Fengsle en journalist for spionasje. Kidnappe barn og kalle dem flyktninger.
- Dere angrep et skip og anklaget Russland. - Vi vet det er ladet.
Men vi vil håndtere det forsvarlig.
Dette kan ikke utfolde seg unilateralt.
Vår interesse kan ikke komme som en overraskelse.
Skisser det for dem.
For å minimere risiko kan statsministeren fortelle sannheten, men sakte...
Eller så kan han tie. Hva valgte du?
Unnskyld?
Beklager. Jeg avslutter setningene dine.
Presseteamet kaller det samarbeidende overlapping, andre ville kalt det uhøflig.
Jeg er enig med deg. Jeg skal...
Det trenger du ikke. Men det var ikke det jeg sa.
Hva sa du?
Jeg sa at det kan komme ut sakte, eller Underhuset kan informeres fullt ut.
Be om en granskning.
Det er riktig alternativ.
Men gitt muligheten av ukjente samarbeidspartnere,
selv i våre egne rekker...
Han liker den sakte tilnærmingen.
Det forsinker fratredelsen din til hele historien er ute.
Mindre styr er best for oss alle.
Jeg sier ikke opp. Jeg har ikke tenkt å fratre.
Å. Jeg trodde...
Skyld på jetlag. Jeg ser alt som absolutter.
Fortell og si opp. Tie og bli sittende.
Du fant en tredje løsning?
Hvis vi titrerer informasjonen...
Skal vi vurdere visepresidentens forslag?
- Jeg misforsto utenriksministeren... - Vi diskuterer alternativer.
Det burde diskuteres.
Du foreslår å tie. Hangarskipet, bilbomben, konspirasjonen.
Austin vil holde tett i ett år. Det er den langsomme tilnærmingen.
Men hva er forskjellen på ett år og to? To år og ti?
Hvis målet er global stabilitet, ser jeg ikke grensen.
Så verden fortsetter å tro at det var Russland.
- Russland har gjort verre. - De vil kanskje bære skylden.
De ga opp Roman Lenkov. De var villige til å ta slaget.
De ser sterkere ut når vi kjemper tilbake.
Er det i det hele tatt mulig?
Hvem andre vet det?
Det gikk til topps i Washington.
Vi informerte Langley.
Langley tok det til Det hvite hus, noen få vet det.
Og de kan tie. Vi kan kontrollere vår side.
Konspiratørene vet det. Roylin. Stendig.
De ville forene nasjonen. De snakker ikke.
Hvis de gjør det, var det til ingen nytte, og de fengsles.
Hva med familiene?
- Hva med dem? - De fortjener sannheten.
De vil ha de døde tilbake. Men det er for sent for det.
Best at de ikke døde forgjeves.
Ta deg tid til å tenke på det. Vi gjør det samme.
Det er mye å tenke på, men vi har gjort fremskritt.
- La oss holde dette... - Selvsagt.
Takk, madam.
Mye hjelp er mindre hjelpsomt.
Roylin er britisk statsborger.
Du vil ikke at vi skal holde henne.
- Hva vil du? - Snakk med statsministeren.
Overføringen kan skje i det stille.
Ikke nevn arrestasjonen før du finner konspiratorene.
Det gjør vi ikke. Det er ingen ild. Derfor kan det ikke være røyk.
- Hva mener du? - Vi begraver historien.
Politiet kan ikke ta Roylin, og de kan ikke høre om noe av dette.
Trowbridge vurderer flere løsninger.
Jeg vet hva han velger.
Så vi lar Roylin gå?
Hun frykter for livet sitt.
Hvis hun blir drept, mister vi bevisene.
Send henne hjem.
Og hvis hun er redd, be henne låse døra.
Er du ok?
Du vet at du kan snakke med meg. Vi er sammen om dette.
Innser du hva vi nesten gjorde? Du og jeg. Sammen.
Vi må ta en prat.
Dennison mener at statsministeren vil begrave det.
Trowbridge er uforutsigbar og impulsiv, men han handler i sin egen interesse.
- En av de smarte... - Jeg trenger ikke en evaluering.
Hva ville du snakke om?
Jeg hører du vil bli visepresident.
Jeg vet litt om jobben hvis du har spørsmål.
Det er ikke helt situasjonen. Og du trenger ikke gjøre dette.
Dette er kleint for meg også.
Jeg vil ikke si at jeg vil bli visepresident.
Ikke?
Alle blir lykkeligere om du blir der du er.
Jeg forstår at det er et problem. Jeg er villig til å gripe inn.
Så du blir visepresident som en tjeneste?
Jeg er ingens førstevalg. Jeg vet jeg har mye å lære.
Hvis du har noen råd, vil jeg gjerne høre dem.
Billie sier at din DCM er erfaren.
Har han gitt deg et lynkurs?
- Ja. - Hva har dere dekket?
Han er fantastisk. Vi har ikke hatt mye tid.
Så langt har han vært mest opptatt av emballasjen.
Jeg vil helst fokusere på policyer og Senatet.
Emballasjen?
Klærne mine, håret mitt, som han mener er spesielt opprørende.
Han har rett.
Det er en visuell verden.
Ingen vil lese policyene dine.
I beste fall vil en lydbit gå viralt.
Ansiktet ditt vil dukke opp i media 12 000 ganger om dagen.
Alle klasserom i USA,
alle ambassader i verden vil henge bildet ditt på veggen.
Det er myk makt.
Så du har et par valg.
Gå i dress som om den er en uniform.
Forsvinn. Gjem personen bak plikten til å tjene.
Eller en gimmick.
Blond bob, rød leppestift, brosjer som Albright, krager som RBG.
Briller, noe så folk ser hva du står for.
Småjenter vil være deg på halloween.
Jeg velger dressen som får deg til å forsvinne.
- Gjør du? - Svart dress.
En marineblå dress av og til.
- Hva tror du den kommuniserer? - Så lite som mulig.
Ikke?
Ser mot nord, du tror nok håret ditt sier er du er for opptatt til å få det fønt.
Men det kommuniserer sovesveis, noe man ikke burde kommunisere.
Øst og vest, prøv en BH med litt polstring.
Det er lite å skjule. Når jakken er åpen, ser jeg brystvortene.
Det tar oss sørover. Er det en binders?
Å, ja. Jeg hadde et problem med glidelåsen.
Når du er diplomat i en krigssone i tredje verden,
kan det se uorganisert ut.
Hvis du representerer interessene til 300 millioner
med et sviktende helsevesen og en verden i brann,
hvis fremtid kan bedres eller forverres basert på hva du gjør,
er det best å se ut som at å kle deg ikke er mer enn du kan takle.
La oss snakke om senatet.
Det er tid for middag.
Visepresidenten kalte meg sjuskete.
Protokollsjefen kalte meg en dritt i en dress.
- Hal... - Hun er en dårlig taper.
Det er hun ikke.
Hun er utrolig.
Nei, før det, i 2006.
- I Brussel? - I Beirut.
- Nei. Er du sikker? - Vi hadde en lang samtale.
Mitt første år i Kongressen. Det var større for meg enn deg.
- Husker du det? - Det var en CODEL. Hvorfor slutter du?
Du vet hvorfor.
Jeg vet hva mannen din gjorde. Det var ikke spørsmålet. Du har rett.
Jeg er ikke egnet. Hvem er egnet?
- Kate. Det er ikke opp til henne. - Hvorfor? Hun ble valgt.
Hun er en av to som ikke kan få fyken.
Hva gjør du?
Vi har lagt en plan for å beholde Nicol Trowbridge.
Kanskje vi burde stabilisere vårt lederskap.
- Det er ikke opp til oss. - Det er som Hassan.
Briljant leder brent av palassintriger. Vi hjalp ham.
- Kate... - Er du ikke enig?
- Spør du meg? - Ja.
Hvis du spør, nei.
Hvis vi kunne hjelpe deg til å bli,
hva skjer når nyheten om mannen din sprekker?
Det hvite hus ber meg tie mens noen gjør morgenshowene.
Satireshowene får en mann til å spille at jeg dreper min mann.
Hver eneste kongresshøring vil ende i konfrontasjon over mitt hykleri.
Presidentens tall vil stupe. Agendaen hans stopper opp.
- Takk. - Kanskje folk reagerer og glemmer det.
Kanskje? Det er overbevisende.
Hva tror du mannen min ville gjort?
Ville han slutte?
- Jeg kan si... - Jeg spurte visepresidenten.
Tror du han ville fratrådt for å skjerme administrasjonen,
trukket seg stille tilbake?
Eller tror du han ville anta at han var så viktig for presidenten
og nasjonen at kampen var verdt å ta?
- Han ville blitt. - Ja.
Han hadde kapret agendaen og rasert presidentens tall.
Han ville sagt at en erfaren leder var verdt noen tumulter.
Dette er smigrende. Du er snill.
- Det høres ut som smisking. - Ja.
Så du vil si fine ting om meg.
Jeg skal det.
Det er ikke derfor.
Det er ikke det.
Ma'am, jeg mener du er bra for landet.
Er du ikke det?
Jo, jeg er det.
Vet du hva? Du har et interessant poeng.
Kanskje visepresidenten kan overleve hvis Det hvite hus kjempet for henne.
- Hvorfor gjør de ikke det? - Akkurat.
- Fordi de ikke vil ha henne. - Hal!
Konstitusjonelt har hun to jobber. Bryt båndene. Fortsett å puste.
Vrient å rote det til.
De vil ikke ha henne med på gruppebilder.
- Ok. - Hva er visepresidentens prestasjoner?
Man kan spørre seg.
Jeg har ingen svar. Hun gikk i hvitt en gang.
Det symboliserte noe.
Virker det, får presidenten æren. Går det til helvete, får jeg æren.
Hvis du var partiets fremtid, ville de hjulpet deg.
Vet du hvor mye de ikke vil ha henne? De vil ha deg.
Du måtte hit for å lære å holde en tekopp.
Du er ikke valgbar, allikevel bedre.
- Jeg er ikke det. - Jo.
Visepresidenten er heller ikke valgbar.
De prøver forskjellige ting. Hundene liker ikke hundematen.
- Jeg må unnskylde mannen min. - Jeg har hørt det før.
Han var ambassadør og har tittelen.
Men nå...
Hans beste sjanse til å få makt er ved å få meg til å ta jobben din.
Uansett...
Jeg er lei for det.
- Vil du ha? - Ja.
- La meg... - Jeg gjør det. Sitt.
Takk.
Jeg var for hard mot deg.
- Du hadde rett. - Nei, det plaget meg.
At du ikke vil.
Jeg ble revet i filler av mine ambisjoner, så kom du.
Den solide og kjekke drømmejenta.
- Trenger jeg ikke en ny BH? - Det gjør du.
Da jeg begynte, sa jeg at jeg ikke ville endre meg for dem.
Nå har jeg kjemikalier i håret månedlig, og eyelineren er en tatovering.
Jeg kan ikke si dette uten at det blir kleint, så...
Du var inspirerende i dag.
Med Trowbridge.
Hva?
Du plantet hans store idé. Du ba ham begrave det.
Det var ikke en misforståelse. Du ledet ham til planen.
Jeg vil gjerne ta æren, men det var tilfeldig.
Hal gjør sånt, og det bare kommer.
- Er han en av dem? Mislykkes oppover? - Han kan ikke feile.
Du sliter deg ut, og du er på vei ut.
Det stemmer.
Derfor vil jeg ikke kjempe. Jeg kan ikke vinne.
Hvis du er utslitt etter 30 år, respekterer jeg det.
Du har gjort mer enn noen kan be deg om.
Men om en del av deg vil ha det...
Hvis du ikke slåss, vet jeg ikke hvem som slåss for deg.
Jeg vet du er våken.
Hun vurderer det.
Det er en seier etter det du gjorde.
Så i morgen skal du hjelpe til.
Du skal ringe Billie og fortelle henne at Grace Penn burde være visepresident.
Ikke jeg. Ikke du.
Presidenten vil ikke ha henne. Han vil ha deg.
Han snakker.
Katie,
når noen gir deg ditt livs mulighet,
må du ta den.
Det er fortsatt dag i Washington. Billie er våken. Ring henne nå.
Jeg ringer ikke.
Ok.
- Hva gjør du? - Jeg ringer henne.
Jeg skal si at hvis det ikke er Grace, er det ikke meg.
Kate. Gi meg telefonen.
Hør her. Du må stoler på meg. Du kan...
Slipp!
Legg på telefonen.
Hva faen?!
Se for deg en fantasi. Kate.
- Nei! - Ok.
Du er visepresident. Du får legge til ett agendapunkt.
- Hva velger du? - Få den!
Atomsamtaler for en cyberverden? Visum for afghanere?
Hva faen gjør du?
Katie. Au! Faen.
- Du slår opp stingene. - Faen! Ikke rør deg.
Så kom deg av meg!
Katie,
du kan ikke redde Grace.
Hun burde ikke reddes.
Hun burde ikke tre av på grunn av ektemannen.
Det er ikke derfor.
Hvorfor? Fordi hun ikke er valgbar? Liker de henne ikke?
Hun er briljant, tøff og menneskelig og av en eller annen jævla grunn
vil hun fortsatt tjene folket.
Stopp!
Katie.
Roylin hyrte Lenkov for å angripe et britisk skip.
Men Roylin kom ikke på ideen.
Grace Penn gjorde det.
Tekst: Anya Bratberg