EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Detta har hänt i Drakprinsen.
Pojkar!
Ni ska resa till Banther-stugan.
Aspiro!
-Du trollade precis. -Du är en magiker.
Oj! Jag är en magiker!
Månskuggealver är farliga elitkrigare.
De kommer att hitta dig och döda dig.
Det är upp till oss nu. Vi måste lämna tillbaka ägget.
-Ta det till Xadia. -Och hitta mamman.
-Vi kan göra skillnad. -Bara vi tre.
Vi fyra.
BOK 1 MÅNEN
KAPITEL 4 BLODTÖRST
Knyt upp er!
Knyt upp dig!
Knyt upp!
Döm mig inte.
Ja, jag pratar med banden. Hur är det värre än att prata med en...
...vad du nu än är.
En begravning så snart är vansinne.
Fallna kungar ska sörjas i sju solnedgångar.
Han får inte ens en.
Jag förstår att du är upprörd, Opeli,
men i krigstider måste man gå vidare.
Hörru! Upp med huvudet.
Förlåt.
Lång natt.
Drick det här.
Jag kallar det "stark, brun sörjedryck".
Det var gott!
I dag vaknade vi till en hemsk sanning.
Vår kung har berövats oss.
Dräpt av Xadias styrkor, vidriga månskuggealver.
För mig var han mer än en kung.
Under hans sista timmar, så kallade han mig...
...sin bror.
Vänta.
Var är prinsarna? De måste vara här.
Prinsarna...
...är döda.
Vi kan inte låta Xadias grymhet vara obesvarad.
Vi måste gå framåt med styrka!
Bränn kroppen!
Nej.
Claudia.
När Katolis härskare dör så sörjer vi i sju dagar.
Men vi är i krig.
I dag måste vi sörja sjufaldigt.
För i kväll blir det kröning.
Callum.
Hallå! Du heter väl Callum?
-Kläm? Eller var det Kamel? -Det är Callum.
Jag var bara upptagen med att rita urskogsstenen.
-Ursprungsstenen. -Visst.
Den har ursprungskäftens innersta väsen.
-Ursprungskraftens? -Visst.
Du kan väl de sex ursprungskrafterna?
Om jag säger ja, måste jag rabbla upp dem?
All magi dras från ursprungskrafterna.
Det är de renaste formerna av magisk energi.
Solen, månen, stjärnorna, jorden, havet och...
-Himmelen. -Ja.
En magiker behöver ursprungsenergi för att kunna trolla.
Din vindpustformel? Man behöver en storm eller åtminstone en stark vind.
Men med den där stenen har man himlens alla krafter.
-När som helst. -Oj.
Ursprungsstenar är så sällsynta.
De har varit eftertraktade av alla de bästa magikerna.
Och nu har du helt plötsligt en.
Jag har sett de här tidigare. I Banther-stugan.
Det var en liten kub med exakt de här symbolerna.
-Schyst. -Tänk om det är magi?
-Vi måste hämta den. -Vad?
Vi har verkliga problem.
Få slut på kriget, ta drakägget till Xadia. Minns du?
Xadia ligger väl österut? Det gör stugan med. Det är på vägen.
Toppen!
Det kryllar nog inte av människor där som letar efter dig och vill döda mig.
Nej, det är vinterstugan. Den har stått tom i månader. Lita på mig.
Hör på...
Rayla, prinsar ska vara bra på saker.
Fäktning, ledarskap, ridning.
Men jag har alltid varit rätt dålig på... Ja, allt.
Så när jag provade formeln,
så trodde jag att jag skulle börja brinna eller anfallas av spindlar,
men den funkade.
Och sen kallade du mig magiker och det kändes... rätt.
Jag tror bara att den där kuben kan hjälpa mig.
Callum?
Jag drömde nåt skumt.
Det var ingen dröm. Allt var verkligt.
Är du säker?
Det var en stor rosa flodhäst.
Jag slet av hans öra för den var gjord av kola.
Nej. Det var en dröm.
Jag trodde att du menade alverna, rökvargarna och drakägget.
Jag försökte tacka flodhästen för kolan, men han hörde mig inte.
Jag åt ju hans öra.
Ledsna prinsen...
-Vi drar och hämtar din kub. -Verkligen?
Ja, men inga fler omvägar.
Eller djupa tal.
Hör ni...
-Kan vi... -Vi stannar inte än.
-Men jag är... -Inget godis.
-Jag skulle säga törstig. -Drick det här.
Nej tack. Vi dricker inte... det där.
-Vad? -Blod. Vi dricker inte blod.
Vi vill inte vara oförskämda, men behåll det.
Det är månbärssaft.
Är det vad människorna tror vi är? Blodtörstiga monster?
Nej, det är inte det.
Jag har hört historier, men det är säkert bara historier.
Hemska, ruskiga historier. Titta, vi är framme.
Ser du? Ingen vinter och inga människor vid vinterstugan.
Vi snabbar oss. Säg var den finns så är jag in och ut direkt.
Okej, det här är spelrummet.
Kuben bör finnas där.
Som jag sa, ingen vinter, inga människor.
Ja, men det är skumt att ingen är här eftersom pappa skickade hit oss.
Ja, vi borde inte ha kommit hit.
Moster Amaya?
Skönt att ni är oskadda.
Helt oskadda! Oskadda och ensamma.
Den dörren är låst.
Vänta här i en minut eller hur lång tid det än tar att hämta nyckeln.
Jag tror inte på lås.
Nån är här.
Vad? Inte då.
Ingen här förutom vi och dina människosoldater.
Callum, du vet att det inte hjälper att skrika.
Och varför säger du "människosoldater" så där?
Vad menar du? Jag säger alltid: "Tungt beväpnade människosoldater!"
Ezran har nåt att berätta.
Jag hoppade över frukosten. Förlåt.
Frukost är dagens viktigaste mål.
Maten här är...
...vapenklassad.
Hugg in.
Amaya, varför är du här?
Kungen skickade en brevduva i går.
Jag har skrivit ner det viktigaste.
Ett brev.
Vad är det?
Han gav mig också ett brev, men jag måste ha tappat det.
Vad står det i ditt?
"General, slottet är hotat.
Lönnmördare har infiltrerat riket. Månskuggealver."
Den värsta sorten.
"Kom inte hit med din styrka. Bege er genast till Barther-stugan.
Callum och Ezran är på väg dit. Se till att mina söner är i säkerhet."
Det står mer på baksidan.
"PS. När pojkarna är i säkerhet så kanske de vill göra en lergubbe."
-Vi vill inte göra en lergubbe. -Nej.
Ni är i säkerhet nu.
Det här är mitt fel. Vi borde inte ha kommit hit.
Men vi hittade Amaya.
-Vi borde berätta det. -Vadå?
Om ägget.
-Och Rayla. -Det kan vi inte.
Hörde du inte vad hon sa? Hur hon pratade om alverna?
Hon ser dem som monster.
Men om vi förklarar allt...
Lönlöst. Människor och alver litar inte på varann.
Det förändras inte förrän Xadia fått tillbaka ägget.
Vi måste hitta Rayla och ge oss av.
"Det är vinterstugan, Rayla. Ingen vinter, inga människor."
Det är lugnt.
General Amaya. Prinsarna är borta.
Hur gjorde du det?
Vad har vi gjort?
"Vi?" Hur många är ni?
Sa jag "vi"?
-Titta inte bort. -Det är bara jag.
Jag är ensam.
Lögnare.
Om de är fler så är prinsarna i fara. Vakta henne noggrant.
Se upp med de där. Trist att mista ett finger.
Tänk att leva med bara fyra fingrar.
En av dina tokigaste idéer.
-Tokigare än snigelrustning? -Sniglar har redan rustning.
-Så varför mosas de? -Vi... Grejen är den...
-Jag vet inte om det här funkar. -Hon skulle veta.
Har ni träffat Bait? Hälsa på min lille vän.
Tack!
Kom!
Stanna där, alv!
Callum, Ezran, kom hit.
Vi borde berätta det.
Pojkar, bort från henne.
Vänta!
-Vad säger du? -Han säger...
Om vi inte låter er gå, så dödar du dem och dricker deras blod.
Att du är ett monster.
Då måste du släppa iväg oss.
Det är okej, Callum. Jag har dräpt monster förut.
Gör det. Döda henne.
Varsågod. Skjut igen.
Men läs på mina läppar.
Nästa gång jag svingar svärdet, så är det över för dem båda.
Rör på er, människor.
Vad gör vi nu?
-Jag tror inte att en båt... -Hoppa i!
Om alven upptäcker att vi följt efter dem, så dödar hon prinsarna.
Vi måste vara försiktiga.
Corvus!
Spåra dem, men visa er inte.
Och när ni får chansen, befria dem.
Ni andra följer med mig.
Det funkade. Otroligt.
Och du är en idiot.
Vad är det för fel?
Du kallade mig ett blodtörstigt monster.
Du anar inte hur det känns.
Jag menade det inte. Jag ville bara skrämma henne.
-Jag trodde hon skulle ge sig. -Ja, de försökte ju döda mig.
Förlåt. Det skulle inte ske.
Men det gjorde det.
-Hittade du den? -Det är en leksak.
Den är nog en del i ett spel.
Jag hoppas att den var värd att riskera allas liv för.
Det är snart dags, far. Kröningen.
Eller ska vi säga "Sköningen"?
-"Löningen?" -Tack. Det var allt.
Ingen sång för den stora händelsen?
Katolis medborgare,
kung Harrows död har sårat oss djupt,
men förlusten av hans söner, våra prinsar, är en större oförrätt.
Genom att ta tronarvingarna,
så försökte fienden lämna oss utan ledare.
Det skulle vanära Harrows minne om vi lät hans älskade rike
gå förlorat i mörker.
Även om det är en tung börda,
så fortsätter jag ödmjukt striden i Harrows namn.
Jag blir rikets beskyddare.
Stopp!
Stoppa kröningen! Prinsarna lever.
Undertexter: Susanna Wikman