UN SERIAL ORIGINAL NETFLIX
Din episoadele anterioare...
Oamenii n-au încredere în elfi.
Asta nu se va schimba până nu ducem oul înapoi în Xadia.
Am depus jurământul. Există doar o cale de eliberare.
Vom trimite imediat o echipă pentru a-i găsi pe prinți.
Îi voi trimite pe Soren și Claudia
în fruntea expediției.
Dă-mi oul. Trebuie să îl duc imediat pe acoperiș.
Ce? De ce?
Ai încredere în mine.
CARTEA 1 LUNA
CAPITOLUL 6 LACUL ÎNGHEȚAT
M-ai speriat, drăguțo.
Mulțumesc, micuțo, dar am o problemă care nu se va rezolva dacă mă lingi.
Ce e?
Nu am mai prins elfi până acum. E mai ușor decât credeam.
Callum? Cred că suntem singuri.
În sfârșit. Aștept de mult acest moment.
Callum?
Respirația îți miroase a arahide.
Callum!
- Ce? - Trezește-te. Rayla a dispărut.
- Nu! L-a luat? - Oul e încă aici.
Bine. Asta nu înseamnă că putem avea încredere în ea.
- Dar o plac, Callum. - Și eu o plac.
- Doar că e... - Elf? Și ce dacă?
Poate tot ce am auzit despre elfi e greșit.
Nu, voiam să spun că nu ne-a spus totul.
Simt asta.
Dă-mi-i pe băieți și te eliberez.
Eliberează-ți prizonierii.
Nu sunt prizonieri. Au ales să meargă cu mine.
Cum? De ce ar avea încredere în tine?
Pentru că suntem implicați cu toții. Sunt prietenii mei.
Prieteni? Le-ai ucis tatăl.
- Nu am ucis pe nimeni. - Liderul tău a făcut-o. Care e diferența?
Stai. Nu au aflat, nu?
- Când vor afla, te vor urî. - Taci!
Savurează victoria.
Data viitoare nu vei avea noroc.
Spune cel din șanț.
Deci...
știi că ai vorbit în somn?
Ce visai?
Nu țin minte. De ce? N-am spus vreun nume, nu?
Nu. Dar ai spus ceva de unt de arahide...
Sandvișuri!
Da, îmi amintesc. Visam despre sandvișuri.
Păreai entuziasmat de sandvișuri în mod ciudat.
În câțiva ani, când vei fi mai mare,
vom avea o discuție despre sandvișuri.
- Hai! Să plecăm! - Ce se petrece?
- Unde ai fost? - Să mâncăm înainte.
Uite ce morocănos e Momeală.
Nu avem timp. Trebuie să plecăm.
De ce? Explică-ne...
Nu trebuie să-ți explic nimic! Hai!
Bine.
Îmi place să ne întâlnim aici.
Fac antrenament la picioare când urc atâtea scări.
Avem lucruri importante de discutat. Concentrează-te.
Nicio problemă.
Îți acord toată atenția.
Diseară, tu și sora ta plecați în misiune.
Vom căuta prinții.
Da, simt cum mă ard mușchii.
Rezultatul misiunii voastre e critic pentru viitorul regatului.
Ne vom descurca. Îi vom găsi.
Sunt sigur, dar situația nu e așa simplă.
Nu știu la ce te referi.
Ascultă atent.
Vă veți întoarce cu vestea cumplită că prinții au pierit.
Stai? Cum?
Eram cu capul în jos, și cred că n-am înțeles bine.
Poți să repeți?
Vă veți întoarce cu vestea cumplită că ambii prinți au murit.
- Stai. Poteca asta e prea ușoară. - Ba nu.
- E cât trebuie de ușoară. - Nu, e bătută, e plată, e moale.
Până la urmă vom întâlni pe cineva.
Trebuie să mergem pe acolo.
Zonele accidentate sunt sigure. Mai accidentat, mai bine.
- Sună oribil. - Exact.
E deja destul de greu. Știi cât de greu e oul?
Nu, pentru că n-ai încredere în mine să-l car.
Ar trebui? Ne-ai spus tot adevărul?
Bine, continuă să cari oul foarte greu.
Dar nu te plânge.
Urcăm pe aici.
Stai puțin.
Dacă aducem vești că prinții au murit,
nu înseamnă că am eșuat?
Războiul ce va veni va determina soarta omenirii.
Istoria a ajuns într-un punct critic.
Spui că rezultatul poate varia?
Exact.
Ca un balansoar.
Da. Istoria e ca un...
balansoar.
Dacă luăm deciziile corecte,
oamenii se pot întoarce în Xadia
și pot captura ținuturile magice care ne aparțin.
Dacă suntem conduși de un copil...
El va lua decizii greșite.
Va lua decizii slabe.
Istoria va fi de parte cui nu trebuie
și forțele Xadiei vor distruge cele cinci regate.
Deci trebuie să aduc vești că au murit.
Ce nu înțeleg eu e...
ce fac dacă-i găsesc în viață?
Vei știi ce să faci.
Ce să fac?
Nu știu... dacă o pot face.
În sălbăticie,
zilnic se întâmplă accidente.
Accidente mortale.
Fiule...
nu va fi ușor, dar ești puternic.
Să nu spui nimănui, nici Claudiei.
Trebuie să porți singur povara.
Și pentru mine va fi o povară să iau tronul
și cândva acel tron va fi al tău.
Să ne oprim și să mâncăm. Sunt lihnită.
Nu.
- Nu mai am mâncarea. - Ce? Aveai un lucru de făcut.
Să cari mâncarea râncedă pentru oameni. Cum ai pierdut-o?
Ne-ai grăbit.
Ai țipat la noi și eu... E vina ta.
Așa e. Țin minte că am țipat trei lucruri.
„Grăbiți-vă,” „Să mergem”
și „Să abandonați proviziile necesare pentru supraviețuire.”
Ce ne facem? Nu mai avem mâncare.
Să zicem că vă dau și vouă suc de boaba lunii.
E plin de super-nutrienți și mai am destul.
Aveam destul.
A fost băut. Cine mi-a umblat prin lucruri?
- Nu am fost eu. - Nici eu.
Ei bine, eu nu l-am băut. Dacă nu voi, cine?
Stai.
Nu cumva broasca aia...
Momeală n-ar face asta. Nu ai motive să crezi...
- Nu-l acuza. - Uite cum strălucește.
Momeală strălucește în funcție de ce simte.
O culoare dacă se simte singur,
alta dacă îi e foame,
sau supărat, sau de „nerv-foame”.
Când îți e așa de foame încât ai nervi.
Știu ce înseamnă „nerv-foame”.
Și culoarea asta ce înseamnă?
Nu l-am mai văzut strălucind așa.
E o culoare roșcată, mov, ca boabele.
Da, e vinovat.
Îi e „nerv-foame”.
Sunt furioasă de foame.
Spune-mi adevărata ta natură.
Nimic?
- Ești o oglindă magică căpoasă. - Crezi că nu am încercat?
Am făcut opt vrăji de dezvăluire. Nu au funcționat.
La sfârșit am văzut doar fața mea frustrată.
Poate e o oglindă obișnuită.
Dintre toate comorile, artefactele, relicvele Regelui și Reginei Dragonilor,
asta era cel mai aproape de unde dormeau.
E importantă.
Ne vom da noi seama până la urmă.
Ai auzit, oglindă? Te avertizez.
E ciudat cum a făcut același lucru.
Parcă m-ar avertiza pe mine.
Trebuie să discutăm ceva important. Misiunea.
Pentru salvarea prinților.
Da, dar vei avea o misiune secretă care e mult mai importantă.
Claudia, trebuie să recuperezi oul dragonului.
E cu ei, așa că nu va fi o problemă. Prinți, ou...
Mai pot face o a treia misiune, dacă tot vorbim despre asta.
Oul nu poate cădea în mâini greșite. E prea puternic și periculos.
Orice s-ar întâmpla, orice accidente sau tragedii pot apărea,
mai presus de toate, trebuie să te întorci cu oul.
- Înțeleg. - Bine.
Am o întrebare.
Să zicem că ne atacă scorpioni-trântori giganți
și bâzâie și...
și ne atacă cu cozile...
și trebuie să aleg între salvarea lui Soren sau a oului,
ce fac?
Tată, era o glumă. Relaxează-te, glumeam.
Totul va fi bine.
Oul.
De trebuie să alegi...
alege oul.
Rayla, poți să încetinești?
Devine cam greu.
Haide măi Rayla! Tu ne-ai pus să o luăm pe aici.
- Permite-ne să ținem pasul. - Trebuie să-l las jos.
Să îmi revin.
Există o soluție. Mă poți lăsa să car eu oul.
Știi că îl pot lua oricând vreau, nu?
E bine, Rayla. Așa sporești încrederea.
Dar nu-l iau, asta e și ideea.
Felicitări!
Nu ne-ai amenințat și forțat să-ți dăm oul? Meriți o medalie.
Ești un erou!
- Erou... - L-aș putea lua.
- L-aș putea duce singură în Xadia... - Faceți liniște.
- Aș fi un erou. - Și ce te oprește?
Trebuie să vină de la tine.
Prinții trebuie să returneze oul Reginei.
E gestul care contează. Asta poate opri războiul și schimba lumea.
Nu vă mai certați. Uite!
Strigătele voastre crapă gheața. Dacă nu avem grijă,
putem declanșa o avalanșă.
- Liniște. - Da.
Bine. S-a oprit.
Fugiți!
- Ce ai pățit la mână? - Nu-ți face griji, fugi!
Nu vom reuși! E ca un val de zăpadă!
- Ce faci? - În spatele meu!
Aspiro!
Sunteți bine?
Unde e broasca aia hoață?
E chiar acolo și e bine. Am scăpat!
Mă duc după ou.
Ez, nu te mișca. Venim după tine.
Ce s-a întâmplat?
Ești cam trist.
Morocănosule.
Ți-a spus tata ceva ciudat?
Da, cam așa ceva. Ție ți-a zis ceva ciudat?
În niciun caz. Conversație...
standard cu tata. Ce?
Bine.
Ce a fost așa ciudat în ce ți-a spus?
A spus că nucile sunt fructul...
lui preferat.
O nebunie, nu?
- Nu cred că sunt fructe. - Nu sunt.
- Chiar e ciudat. - Care e leguma lui preferată?
Înghețata?
Oricum...
- ...ești pregătit? - Da.
- Cred că da. - Grozav.
- Sigur nu vei muri. - Cum?
În misiune.
Până la urmă vei muri, presupun.
Dar cine știe? Poate nu.
Mulțumesc, Claudia.
Nu mișca. Aproape am ajuns.
Ușurel. Dă-l încoace.
Și acum?
Acum îți dau oul ție.
Îmi pare rău dacă am fost nesimțit.
Suntem norocoși să te avem ca prietenă. Am încredere.
Stai. Nu merit încrederea voastră.
Nu încă. Trebuie să spun adevărul.
De dimineață am fost atacată de un om.
L-am învins, dar a fost greu.
Din cauza asta.
- Nu trebuie să faci asta acum. - Ba da.
E jurământul asasinilor, un ritual al elfilor nopții.
Înainte să vă cunosc, am jurat.
Am jurat...
să-l ucid pe prințul Ezran.
Panglica nu se va desface cât timp el e viu.
Se va strânge până îmi voi pierde mâna.
Dar sunt pregătită.
Mulțumesc că ne-ai zis, dar trebuie să ne concentrăm.
Mai e ceva.
S-a întâmplat ceva rău în seara când v-am cunoscut.
- Rayla, nu e timp. - Trebuie să vă zic. Regele...
Ia-l!
- L-ai scăpat. - Ți-am spus că mă doare mâna.
Folosește cealaltă mână!
Nu vă mai certați. Trebuie să facem ceva.
Ez, nu! Ezran!
- Mă duc după el. - Nu!
- De ce? - Va reuși să salveze oul.
Trebuie să credem în el. Și va trebui să fim aici să-l scoatem.
- E doar un copil. - E curajos și puternic. O poate face.
- Haide! - Va fi bine.
Ez îl va lua.
Te-ai înșelat.
Nu se mai întoarce.
Îmi pare foarte rău.
Credeam că va putea...
E viu! Panglica e încă strânsă.
Ez e încă în viață. Trebuie să fie.
Ezran. Ez...
Ez, l-ai salvat. Ai recuperat oul.
Te rog, Ezran, trebuie să fii bine. Spune ceva.
Cred că mi-au înghețat degetele.
Nu.
E ceva în neregulă cu oul.
Subtitrarea: Dan Anescu