NETFLIX-ALKUPERÄISSARJA
Aiemmin Lohikäärmeprinssissä.
Valiojoukko lähtee heti etsimään prinssejä.
Laitan lapseni, Sorenin ja Claudian -
johtamaan pelastusretkeä.
Sidoin itseni tappamaan Ezranin. Tämä sidos ei irtoa hänen eläessään.
-Se kiristyy, kunnes menetän käteni. -Ota se nyt vain!
-Jotain on tehtävä. -Ez, ei!
Hän elää.
Voi ei. Munassa on jokin vialla.
KIRJA 1 KUU
LUKU 7 TIKARI JA SUSI
-Ez, sinun pitäisi yrittää nukkua. -Olen...
-Olen kunnossa. -Et ole. Tarvitset lepoa.
Mitä piirrät?
Kun olit jään alla, olin peloissani.
Luulin menettäväni sinut kuten hänetkin. Jotenkin selvisit.
Enkä voi olla miettimättä, että ehkä hän vahti meitä.
Hän olisi ylpeä siitä, mitä yritimme tehdä.
Ja hän komentaisi sinut lämpimään tulen ääreen.
Tiedän.
Hän on kaunis.
Onko hän äitisi?
On.
Löysin kuumarjoja.
Tämän pitäisi riittää päiväksi.
Ja löysin nämä sinulle.
Mörkömarjoja! Muinainen xadialainen rohto nuhaan.
Ei. Niitä ei syödä.
Nuhan parantamiseksi ne työnnetään nenään.
-Vaikuttaa mahdolliselta. -Miten muna voi?
En usko sen parantuvan.
Se hohti niin kirkkaasti. Nyt se on himmeä ja räpsyvä.
-Se on tummempi kuin ennen lähtöäni. -On löydettävä apua.
Nämä ovat parhaat jälkikoirat.
Yhdellä nuuhkaisulla ne jäljestävät kilometrejä.
-Prinssipuolen harjoituspaita. -Se on likainen.
Harjoituksissa hän lähinnä kierii mudassa. Ennemminkin kaatumisten kuningas.
-Koska hän kaatuilee niin paljon. -Tajusin vitsin kyllä.
Jälki löytyi.
Ja ne kadottivat jäljen.
Hyvä yritys, koirat.
Siinä se on, kylä.
Tiesin näkeväni savua. Ehkä löydämme apua.
Löydämme ehkä lohikäärmeenmunaekspertin.
Ainakin löydämme haltijoita vihaavia ihmisiä.
Onnistuu.
Valmistautukaa tapaamaan... Ihmis-Rayla!
-Tuo tuskin riittää. -Odotas vain.
Kun yhdistän tähän ihmisimitaationi, on illuusio täydellinen.
Tervehdys ihmiset, ihmisystäväni.
Onpa kiva hengailla ihmisten kanssa, ja puhua rahasta ja sodista.
Aika hyvin oikeastaan.
Todellakin, ihmisystäväni. Antaa tulla.
Ylänelonen!
-Voitko matkia viidettä sormea? -Aivan.
Tarvitsen jonkinlaisen käsinaamion.
-Katso! Lumihaltija. -Se on aika varmasti lumiukko.
Käsinaamio.
Kunhan et kättele ketään.
Lumihaltija.
Kävelen vain huoletonna kylään,
-alle vuosisadan elinajasta huolimatta. -Niin sitä pitää.
Puolustin rajaa kauhuja ja hirveyksiä vastaan.
Asioita, joita ette voi kuvitella. En pelkää mitään.
Lyön jopa vetoa, että voitan -
kenet tahansa täällä vain tikarillani.
Entä sinä?
Ehkä... sinä?
Tämä ei ole edes isoin miekkani.
-Lyön vetoa! -Panos isolle tyypille!
Sama täällä.
-Heidän huomionsa on muualla. Mennään. -Odota. Haluat nähdä tämän.
Toivon todella, ettei tuo ollut isoin miekkasi.
Ketään muita?
Mitä tuo oli?
Se on aurinkoterä.
En voi uskoa nähneeni aidon aurinkoterän. Mikä sen on?
Aurinkotulen haltijat tekevät taika-aseita,
jotka pysyvät satoja vuosia yhtä kuumina kuin takomishetkellä. Näetkö?
Tupessa on erityisriimuja, jotka suojaavat häntä kuumuudelta.
-Muutoin, noh... -Housut palaisivat?
Niin. Ja jalat myös.
Rayla, jos tuo terä voi leikata teräsmiekkaa kuin voita,
-voisiko se leikata lähes mitä vain? -Ei vain "lähes". Se leikkaa mitä vain.
-Rannesidokseni. -Sinun on saatava tuo tikari.
Entä muna?
Etsimme sille apua. Tavataan patsaalla.
-Miten saat sen tikarin? -Pyydän kauniisti.
-Mitä me teemme? -Voitko olla hetken hiljaa?
Yritän ajatella.
Jokainen odottamamme hetki vie prinssejä yhä kauemmas.
Osaan jäljitysloitsun, mutta tarvitsen siihen jotain prinsseiltä.
-Meillä on tämä. -Ei. Jotain henkilökohtaisempaa.
-Kuten alusvaatteita? -Ei! Ällöä!
Tarkoitan sylkeä tai kynsiä.
Meillä ei ole aikaa myllätä majaa kynsiä etsien.
-Sinä et tee mitään hyödyllistä. -Tämä on tehtävä.
Jos epäonnistun, en tiedä, mitä isä tekee. Ja epäonnistun jo nyt, saati...
Saati mitä?
Mainitsit syljen ja kynnet.
Entä haltijan hius?
Joo!
Täydellistä. Löydämme Callumin ja Ezranin sieltä,
missä se paha, verenhimoinen haltijasalamurhaaja on. Söpö letti silti.
Katso. Olisiko tämä jokin eläinlääkäri?
Luulen niin.
Tai lemmikkien treffipalvelu.
Luultavasti eläinlääkäri. Hyvä idea. Eikö, Syötti?
Tulen kohta.
Olen pahoillani. En voi tehdä sille mitään.
Mitä? Ai, ei. Se on kunnossa.
Meillä on toinen ongelma.
Mitä sinulle tapahtui, pikku muruseni?
Näit jotain pelottavaa, eikö?
Niin näki. Tämä juoksi ylös Kirottua kalderaa.
Mitä se olikaan, onnekseen se vain pelästyi.
Se ei toista sitä virhettä. Miten voin auttaa?
-Voitin rahat reilusti. -En halua rahojasi.
-Mitä sitten haluat? -Apuasi.
Kertokaa, mistä on kyse.
-Ystävällämme on ongelma. -Jofuksella.
-Onko ystäväsi nimi Jofus? -Se on oikea nimi.
Jep. Oikea nimi. Ystävällämme, Jofuksella, on muna.
Eläimen muna.
Hän on pitänyt sen lämpimässä ja turvassa,
huopaan kiedottuna. Kerran hän tosin pudotti sen jäiseen järveen.
-Joka tapauksessa... -Anteeksi, mitä?
-Hän pudotti sen jäiseen järveen. -Joseph.
Jofus. Jofus pudotti. Se oli Jofus.
-Aivan. Kuulostaa pahalta. -Joo. Pelkäämme sen olevan vahingoittunut.
Muna on kylmempi, eikä se hohda kuin ennen.
Hetkinen. Hohtava muna?
-Niin. -Huomaan, että teillä on oikea ongelma.
Haluan auttaa, mutten voi, ellette kerro, mistä oikeasti on kyse.
Lupaan, ettette joudu vaikeuksiin.
-Et voi kertoa kellekään. -En. Mutta teidän on luotettava minuun.
Odota. En halua taistella. Haluan lainata terää leikatakseni tämän.
Ai, haluat vain lainata sitä.
-Tiedätkö, miten arvokas... -Pidä sinä sitä. Leikkaa tämä.
-Se polttaa. -En välitä. Tee se vain. Pyydän.
Olet yksi niistä.
Kuka, minäkö?
Olen ihmistyttö, joka pitää ihmisasioista,
kuten leivästä ja valittamisesta.
-Ei! Olet haltija! -Hyvä on. Olen haltija.
Rauhoitu. Tässä menee vain hetki.
Ei! Mikään ei leikkaa tätä typerää sidosta!
Ota tikari. Älä satuta minua. Pyydän.
En aio satuttaa sinua,
enkä myöskään varasta sinulta.
-Mitä me teemme täällä? -Tarvitsen vielä jotain jäljitysloitsuun.
Erikoiskiviä? Taikaoksan?
Tässä se on.
Tänne.
Vitsailet.
Jos vain en olisi -
niin lihaksikas.
Sehän on lohikäärmeen muna.
Olen nähnyt niistä vain kuvia kirjoissa.
Mutta teen mitä voin.
-Kuulen sydämen sykkeen. -Sehän on hyvä.
Mutta se on hiljainen ja hidas.
Se tekee kuolemaa.
En osaa auttaa. Olen pahoillani.
Ei. On oltava jokin keino.
Mikä tahansa. Ole kiltti.
Tule, mennään. Keksimme toisen keinon.
Odottakaa. Epäröin kertoa tätä,
koska se voi olla vaarallista.
Ihme tapahtui pari vuotta sitten, mutta se tapahtui Kirotulla kalderalla.
Teidän on tavattava joku.
Olen Ellis, ja tämä on suloinen suteni Ava.
Lääkäri on oikeassa. Ihme tapahtui.
En vieläkään ymmärrä, miten se tapahtui, mutta Ava olisi kuollut ilman sitä.
Kaksi vuotta sitten löysin sen pentuna metsästä.
Se oli jäänyt metsästäjän ansaan.
Sen etukäpälä oli murskaantunut ruosteisiin rautoihin. Se pelkäsi.
Mutta tahto oli jäljellä.
Tiedän, että se sattuu.
Ei hätää. Haluan auttaa.
Vapautin sen, ja toin sen kylään. Mutta sen tila huononi.
Sen jalka on liian vammautunut. Se pitää poistaa.
-Meillä on liikaa suita ruokittavana. -Pyydän.
Vielä pari viikkoa? Sen voimaannuttua -
se voi mennä takaisin.
Lauma ei hyväksy sitä. Ne antavat sen kuolla.
Ellis. Tiedän, että se on vaikeaa,
mutta sen lopettaminen on armollista. Muuten se kärsii.
Ei!
Vein sen sinne, minne kukaan ei seuraisi. Kirotun kalderan rinteille.
Legenda oli oikeassa.
Pidemmälle edetessä -
yhä karmeampia olioita vaani varjoissa.
Jatkoimme silti.
En koskaan jätä sinua. Selviämme tästä.
Yritin parantaa sen oloa,
mutta tiesin kaiken olevan mennyttä. Silloin se tapahtui.
Oi, miten kaunis olio.
Ei.
Se on loukkaantunut.
Se on täydellinen.
Parantaja on löydettävä. Jos hän paransi pennun käpälän...
-Ehkä myös lohikäärmeen munan. -Että minkä?
Hän sanoi:
"Ehkä myös lohikeittoon munaa."
-Mutta miksi... -Anteeksi, on mentävä.
Kiitos paljon.
Tämän takia vihaan taikuutta. Siinä on aina jotain karmivaa. Ja ällöttävää.
Missä se on? Tiedänkin, miten se löytyy.
Mitä sinä teet? En näe mitään.
-Näetkö, jos olen hiljaa? -Odota hetki. Anna silmiesi sopeutua.
Katso. Tuolla!
Onko taikuus vieläkin karmivaa ja ällöä?
Mitä muuta tähän loitsuun tarvitaan?
-Ei mitään. Olemme valmiit. -Niinkö? Hyvä.
Nyt vain pitää enää kiivetä Katoliksen korkeimpaan kohtaan. Se on hauska loitsu.
Löysitkö sen veitsityypin? Saitko veitsen?
Huono uutinen on, että aurinkoterä ei toiminut.
Hyvä uutinen on, että sidos putoaa silloin, kun kätenikin.
Olen pahoillani.
Ei se mitään. Sanokaa, että munalle kuuluu parempaa.
Kyllä ja ei.
No, ei. Ei vielä.
Mutta ehkä.
Eli, joo, tavallaan.
Keskimäärin tuo on siis ehkä miinus.
-Suurin piirtein. -Kuulimme ihmeparantajasta.
Joku, joka voi auttaa munaa ja ehkä kättäsikin.
-Niinkö? -Ainoa ongelma on,
että parantaja asuu Kirotulla kalderalla.
Löysikö tutkimusmatkailija Phineas Kirottu sen?
Oikeastaan siksi, että siellä elää hirviöitä.
Joo, tiedän.
Siinä hän on! Hän on haltija!
Unohdin muut huonot uutiset.
Antakaa olla. Ei kannata seurata tuonne.
He eivät selviä hengissä.
Tekstitys: Antti Rinta-Loppi