‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫- בפרקים הקודמים -‬
‫נמצא את קאלום ואת אזרן‬
‫במקום שבו נמצא את הרוצחת האלפית‬ ‫המתועבת וצמאת הדם.‬
‫טוב, אז מה עוד צריך בשביל הכישוף הזה?‬
‫עכשיו עלינו רק לטפס‬ ‫לראש ההר הגבוה ביותר בקטוליס.‬
‫כלום לא חותך את הסרט המטומטם הזה.‬
‫הוא יתהדק יותר ויותר עד שאאבד את ידי.‬
‫זו אבן קדומה.‬
‫מה יש בפנים?‬ ‫-סערה.‬
‫סערה אמיתית שנלכדה בראש הר קאליק.‬
‫אני לא מאמינה שאתה מכשף.‬
‫האמת שזה לא אני.‬ ‫כל הקסם, כל הכוח, כל הביטחון העצמי,‬
‫הכול בגלל הדבר המדהים הזה.‬
‫אבן קדומה.‬
‫זו ביצת דרקון, לא?‬
‫אני חושש שהיא גוססת.‬
‫לא! בטוח יש משהו שתוכל לעשות.‬
‫לפני מספר שנים התחולל נס,‬
‫אבל הוא התחולל בקלדרה המקוללת.‬
‫עלינו למצוא את המרפאה הקסומה.‬ ‫-יש לי חדשות ממש רעות.‬
‫אני לא יודע איך לספר לכם.‬
‫גם אם נגיע לשפה, זה לא משנה.‬
‫אין שום מרפאה קסומה.‬
‫- ספר ראשון‬ ‫ירח -‬
‫-פרק תשע‬ ‫סופת פלאים -‬
‫אין שום מרפאה קסומה.‬
‫אני מצטער.‬
‫די להיות מסתורי.‬
‫אם אתה טוען דבר כזה,‬ ‫אתה חייב לכולם הסבר.‬
‫בסדר.‬
‫אווה אמרה לי...‬ ‫-התחלנו.‬
‫לא, זה נכון! אני מבין חיות.‬
‫שאלת את בייט? אולי הוא לא יסכים.‬
‫אולי נוכל למצוא באזור סנאי בעל דעה.‬
‫ידעתי שלא תקשיבו לי.‬
‫אזרן, אני מקשיבה לך.‬
‫אבל די קשה להאמין לזה.‬
‫תמיד הייתי שונה.‬
‫קשה לי להתחבר לילדים אחרים.‬
‫אני מרגיש שאני לא שייך.‬
‫זה בסדר. זה משעמם להיות שייך ממילא.‬
‫אבל עם חיות, איכשהו יש לי חיבור.‬
‫ולפני כמה שנים,‬ ‫הבנתי שאני יכול להבין מה הן אומרות.‬
‫את מאמינה?‬
‫למה לו לשקר?‬ ‫-כי הוא ילד?‬
‫כי זה כיף?‬ ‫כי הוא מפחד לעלות על ההר.‬
‫אני לא מפחד.‬ ‫-אז, תגיד את האמת.‬
‫בפעם הראשונה שעשה זאת ביקשתי שיוכיח.‬ ‫אז אזרן אמר שדביבונים‬
‫סיפרו לו על אוצר חבוי‬ ‫מאחורי מפל.‬
‫אבל כשנכנסתי למפל, האם מצאתי אוצר?‬
‫לא.‬ ‫-אבל האם התחתונים שלי נרטבו?‬
‫כן.‬ ‫-סוף סיפור.‬
‫הדביבונים השתובבו.‬
‫מאז למדתי לא לסמוך על דביבונים.‬
‫זה מגוחך. בגלל זה אין לך חברים.‬
‫קאלום, רד ממנו.‬
‫את מאמינה לי, ריילה?‬
‫זה משנה?‬
‫אני מאמינה לך, אז, אבל...‬
‫אני גם יודעת שהמרפאה הקסומה אמיתית,‬ ‫כי יש לי את אווה שלי.‬
‫אנחנו ממשיכים הלאה. עלינו להגיע לשפה.‬
‫הר קאליק...‬
‫ההר הגבוה ביותר בקטוליס.‬
‫אפשר לומר שהוא...‬
‫ההר הכי גדוליס.‬
‫זו הבדיחה המצחיקה ביותר‬ ‫ששמעתי בחיי.‬
‫אתה גאון.‬ ‫-באמת?‬
‫למה לא?‬
‫היי.‬
‫מה זה?‬ ‫-אני לא יודע. למה?‬
‫ההר הכי נמוכיס.‬
‫אני כבר לא בטוח‬ ‫שהבנת את הבדיחה המקורית.‬
‫רק כדי לוודא,‬
‫יש לך את כל מה שצריך‬ ‫לכישוף המוזר שלך, נכון?‬
‫כן, ודאי.‬ ‫-נהדר.‬
‫אני לא רוצה להגיע לראש ההר‬
‫ושתזכרי פתאום‬ ‫שאת צריכה ישבן של צרעה או משהו.‬
‫ישבנים של צרעות לא מועילים.‬
‫אבל אפשר לעשות דברים מעניינים‬ ‫עם חזה של צרעה.‬
‫את יודעת מה? זה ממש לא מעניין אותי.‬
‫ככל שאנו מטפסים על הקלדרה הזו,‬ ‫כך סמל הירח בוהק יותר.‬
‫יש לי תיאוריה.‬
‫כשאנו עולים בגובה,‬ ‫אנו מתקרבים יותר לירח.‬
‫אני לא יודע.‬ ‫משהו מרגיש שונה הפעם.‬
‫עוד מישהו שמע את זה?‬
‫כן, מתעלמת מזה. תמשיכו לנוע.‬
‫אולי כדאי שנברר מה זה?‬
‫אחלוק איתכם פתגם ישן של אלפים.‬
‫כשעולים על הר‬ ‫כדי להציל ביצת דרקון גוססת‬
‫ושומעים רעש מפחיד, ממשיכים לנוע.‬
‫זה ממש ספציפי.‬
‫ואם מישהו צריך עזרה?‬
‫אז, יש לך לב טוב.‬
‫זה ממש מרגיז.‬
‫טוב, אבל לא כדאי שכולנו נעלה.‬
‫אבדוק מה קורה שם,‬ ‫אתם תישארו פה ותשמרו על הביצה.‬
‫חזרי על עקבותייך.‬ ‫-שלום?‬
‫מישהו בפנים?‬
‫לפני שיתפסו גם אותך.‬
‫לא אעזוב אותך.‬ ‫תחזיקי מעמד. אעזור לך.‬
‫מצאת מישהו?‬
‫לא. לא היה שם אף אחד.‬ ‫אנחנו חייבים להמשיך.‬
‫את בסדר?‬
‫ראית משהו.‬
‫זה בקושי היה חי.‬
‫הוא התפורר לאבק מול עיניי.‬ ‫זה היה מחריד, קאלום.‬
‫אז, מה קרה?‬ ‫-אני...‬
‫ראיתי משהו, פנים בחשכה.‬
‫משהו מתבונן בנו.‬
‫אם אתם רוצים לחזור...‬ ‫-לא. אסור לנו לחזור.‬
‫אנחנו חייבים להמשיך ויהי מה.‬
‫לביצה לא נותר זמן רב.‬
‫את לא יכולה לחתוך את זה?‬
‫אולי עדיף ללכת מסביב.‬
‫אני לא חושב שיש מסביב.‬ ‫נצטרך לפלס דרך.‬
‫טוב, בואו נראה מה עשה את זה.‬
‫זהירות.‬
‫אל תיגע בקורים האלה.‬
‫הם בכל מקום. חשוך פה מדי.‬
‫פולמיניס!‬
‫פגעתי בו? לאן הלך?‬
‫אני מרגיש שהוא בשיער שלי.‬ ‫-באמת?‬
‫זה עכביש קסום במשקל שני טונות.‬ ‫היית יודע אם היה בשיער שלך.‬
‫אנחנו צריכים להקשיב.‬
‫איך נעבור את הדבר הזה?‬
‫גם אם נצליח לעבור,‬
‫צעד אחד לא נכון,‬ ‫ונילכד באחד מהקורים האלה.‬
‫ותאמינו לי, אתם לא רוצים לדעת‬ ‫מה יקרה אם תילכדו בקור.‬
‫בטוח יש דרך.‬ ‫אנחנו חייבים לעבור.‬
‫רק רגע.‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫הפעם במובן חיובי.‬
‫אמנם מאוחר,‬
‫אבל יש משהו מרענן‬ ‫בטיפוס על הר בחצות.‬
‫אור הירח.‬
‫העננים. אוויר הלילה הצח.‬
‫קלאודיה, אני חושב שהסוס שלך...‬
‫זה לא היה הסוס.‬
‫לא אשקר לך. זה מגעיל.‬
‫וגם קצת מרשים.‬
‫מה נעשה?‬
‫אפשר לחזור‬ ‫ולחפש דרך אחרת לטפס על הקלדרה.‬
‫לא. יהיה בסדר.‬
‫אפשר פשוט לעבור ליד זה.‬ ‫-על מה אתה מדבר?‬
‫זה לא אמיתי. אני בטוח.‬
‫זה לא הגיוני.‬ ‫-בדיוק.‬
‫כל הקשקושים והצרחות האלה.‬ ‫עכבישים לא מדברים ככה.‬
‫אזרן, השתגעת לגמרי.‬
‫אלך לשם להוכיח לכם.‬ ‫-לא!‬
‫אזרן, לא!‬
‫זה כיף. נסה לצרוח עליו.‬
‫אתה רואה?‬ ‫הוא לא יעשה כלום.‬
‫אתה צודק.‬
‫אז צודק.‬
‫נראה אם נוכל לגרום לו להסתובב‬ ‫ולהראות לנו את הפרצוף הבוהק המפחיד שלו.‬
‫אזרן, אני חייב לך התנצלות.‬
‫לפחות אחת.‬
‫אני מצטער שלא האמנתי לך.‬
‫אני מבטיח לא להטיל בך ספק שוב.‬
‫אם אתה באמת מתכוון לזה...‬ ‫-כן.‬
‫אז אתה חייב לעשות את הדבר.‬
‫כאן? עכשיו?‬
‫ריקוד פני הטמבל המפורסם של קאלום.‬
‫אז אם זה מזויף, מה זה עושה פה?‬
‫מריע לריקוד פני הטמבל, נראה לי.‬
‫הוא רוצה עוד. תרים ברכיים!‬
‫זהו זה!‬
‫התחבאנו בעץ הזה,‬ ‫כשהמרפאה הקסומה מצאה אותנו.‬
‫זוכרת את המקום הזה?‬
‫אז מה עכשיו? אנחנו פשוט...‬
‫מרפאה קסומה! אנחנו כאן!‬
‫אני לא יודעת.‬ ‫פשוט באתי, ואז היא הופיעה.‬
‫כן, אין סיבה שזה לא יעבוד.‬
‫בעצם, אני חושבת שזה עובד.‬
‫הו, לא.‬
‫אז צדק לגבי הכול.‬
‫אין שום מרפאה קסומה. היא מזויפת.‬
‫מה? איך את יודעת?‬
‫היא מכשפת ירח, קוסמת.‬
‫היא לא יכולה לרפא דבר.‬
‫זה נכון. אני לא מרפאה.‬
‫אני לוג'יין,‬ ‫המגנה על מערכת הירח.‬
‫אני כזו מטומטמת.‬ ‫הייתי צריכה להבין את זה.‬
‫כל המפלצות האלה לא היו אמיתיות.‬ ‫כולן היו אשליות.‬
‫כן, הן נועדו רק להפחיד אתכם.‬ ‫ככה אני מגנה על המערכת.‬
‫אבל אני לא מבינה.‬
‫אם את לא מרפאה,‬ ‫איך הצלת את הרגל של אווה?‬
‫אני זוכרת אותך ואת הגורה הקטנה,‬ ‫הייתן כה מפוחדות ועצובות.‬
‫ראיתי שאיבדה רגל, והבנתי‬
‫שלבני האדם יהיה קשה לקבל אותה.‬
‫אבל ידעתי שהרוח שלה חזקה‬ ‫וזה כל מה שהיה חשוב באמת.‬
‫איזה יצור יפהפה.‬
‫לא. היא פצועה.‬
‫היא מושלמת.‬
‫כדי לעזור לך, יצרתי אשליה.‬
‫רגל שאחרים יראו וירגישו,‬ ‫למרות שהיא לא הייתה אמיתית.‬
‫כישפתי את קולר אבן הירח‬ ‫כדי שישמור על הכישוף.‬
‫היא לא הזדקקה לרגל רביעית‬ ‫כדי להיות מאושרת.‬
‫כל השאר היו זקוקים לה.‬
‫אבל אנו זקוקים לעזרה אמיתית.‬ ‫אשליה לא תעזור לנו.‬
‫זו ביצת נסיך הדרקונים.‬ ‫היא נגנבה אבל הצלנו אותה.‬
‫ניסינו להציל אותה ולהשיבה לאימא שלה.‬
‫אבל הייתה תאונה איומה. אני...‬
‫היא גוססת מהר.‬
‫הסיכוי היחיד להציל אותה עכשיו‬ ‫היא לגרום לה לבקוע.‬
‫אבל זה לא יהיה אפשרי.‬
‫דרקוני שמיים יכולים לבקוע‬ ‫רק בעין הסערה.‬
‫מזג האוויר בהיר בכל הסביבה.‬
‫לא. זה לא ייתכן.‬ ‫בטוח יש דרך להציל אותה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני הפלתי אותה.‬
‫אני אשמה בכול.‬
‫לא. הייתי צריך לסמוך עלייך.‬
‫הדברים השתבשו רק כי המשכנו לריב.‬
‫אכזבתי את שניכם.‬
‫אכזבתי את כל העולם.‬
‫ניסית, ריילה.‬
‫את כה טובה ואמיצה.‬
‫רק רגע. היא יכולה לבקוע רק בסערה.‬
‫מה אם אני...‬
‫אני יודע מה לעשות.‬
‫לא!‬
‫תחזיקי חזק, ריילה!‬
‫קדימה, בייט.‬
‫תעזור לו! העיניים שלו תקועות.‬
‫תצטרך ללקק אותן‬ ‫כדי שייפתחו.‬
‫אתה יודע את שמך. אזומנדיאס.‬
‫נקרא לך זים.‬
‫זו ריילה.‬
‫כמעט נפלת מההר, אבל ריילה הצילה אותך.‬
‫הכול בסדר, קטנצ'יק.‬
‫רק אתה חשוב. נס אחד הספיק לי להיום.‬
‫לא יכולת לעשות זאת במקום חם יותר?‬ ‫-לא, אבל אם תרצה,‬
‫אוכל לייצר לך מהמרכיבים הנדירים האלה‬ ‫שמיכה קסומה‬
‫במקום להשתמש בהם‬ ‫למציאת הנסיכים האבודים.‬
‫יהיה לך נוח עד כדי טירוף.‬
‫טוב. אסבול.‬
‫שם!‬
‫שם נמצא אותם!‬
‫תראו.‬
‫זה יפהפה.‬
‫הם עדינים. הם אפילו קצת מדגדגים.‬
‫תרגום כתוביות: תום פארי‬