EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Tidligere i Drageprinsen:
General Amaya melder at alvestyrker samler seg på Xadia-siden av kløften.
Vi må være forberedt på kamp.
Jeg elsker det. Å lære om magi.
Jeg vil at du skal lære meg månemagi.
Alle skapninger i Xadia fødes med en forbindelse til en primærkilde.
De har en bit av den i seg. Vi kaller biten en arkana.
Din skjebne er ikke å lære magi.
Du kan ikke gjøre primærmagi, siden du ikke har forbindelse til primærkildene.
Jeg skal lære meg magi.
Det er en del av meg.
KAPITTEL 4 SETT SEIL
Hva gjør du?
Mediterer rundt meningen med himmelen.
Kjedeligere enn jeg kunne tenke meg.
Prøver å få kontakt med arkanaen, som Lujanne sa.
For å bruke himmelmagi.
Sa hun ikke også at du måtte være født med arkan-greiene?
Nei. Du måtte være forbundet med det primære. Magiske skapninger fødes slik.
Hvorfor skulle ikke jeg kunne skape en egen?
-Ved å sitte rart og nynne? -Virker fornuftig.
Er det bare meg, eller mister vi høyde?
Hva? Aldri i verden.
Jeg er veldig var for endringer i luftstrømmene!
Godt å kunne bruke begge hendene.
Vi har lett overalt. Ingen tegn til alvene.
Vi kan trygt fastslå at utposten på xadisk side fortsatt er hemmelig.
Der! Se! Tegnet!
Utposten er sikret.
Ja, general. Jeg gjør klar en patrulje.
Hvem er du?
Hva er det? Hvor skal du?
Fø-fø har det fint. Hun er bare trøtt. Hun får kraften fra Nexusmånen.
Jo lengre vi drar, jo tyngre blir det å bære alle.
Jøss, Ez. Utrolig at du forsto alt det der.
Du var flink som tok oss så langt. Tusen takk.
-Hva gjør vi nå? -Vel...
Xadia er den veien.
Forbi tusenvis av mil med væsken jeg både må overleve
og hater mer enn noe i verden.
Vet du hva?
Vi kan gå rundt. På beina.
Nei. Det er snilt av deg, men det vil ta for lang tid.
Vi må få det forhenværende egget, nå babydrage, hjem til Xadia så fort vi kan.
Vi må dra rett over.
Vi trenger en båt. Og... en kaptein som vet hvordan man styrer den.
Greit. En kaptein som ikke hater alver.
Det blir ikke noe problem. Jeg kan kamuflere meg som menneske.
Hei igjen, menneskevenner, vennemennesker.
Du kommer til å elske det, Zym. Stor fan av "Menneske-Rayla"!
Vi dømmer og kritiserer andre mennesker, så gjør vi det samme selv!
En til!
Greit, gamle venn, gamle ørn!
Så deilig å spise en stor tallerken med usunn mat kjempefort!
Riktig. Hadde spist en gelékake stor som en hund!
Flott å treffe andre mennesker
og snakke om hvilke veier og stier som tar oss dit raskere enn de andre?
Det er så sant!
Vi elsker å spare tid.
Noen ganger er det viktig å komme litt raskere frem.
Som nå! Ezran og jeg finner en skipper.>
Jobb med å få deg en femte finger, du.
Det skal bli, min snauskallede venn!
Du vil at jeg skal finne disse gjenstandene. Det kan jeg klare.
Vi har funnet den perfekte kaptein!
Slapp av. Det blir ikke noe problem med denne fyren.
Er han et opplyst menneske som ser det gode i alvene?
Ikke sikker på om han ser det gode i noen.
Men det er noe av det som gjør han spesielt egnet.
Vi er tilbake!
Vær hilset!
Navnet er Kaptein Villads. Stum D.
-Er det D der? -Arr!
En stum R?
Narr.
Ok. Bare stum D, der altså.
-Aye! -Å, så det er--
Dette er vår helt vanlige menneskevenn, Rayla.
-Staves som det uttales. -Og de søte, uvanlige hundene,
Zym og Mat.
Ahoy, Rayla! Ahoy, hunder!
Dette er kompisen min, Berto!
Jeg er papegøye!
Denne vei til skuta mi!
Velkommen til vannhuset mitt!
Den nådeløse!
Oppkalt etter Ruth, min elskede kone, som dessverre... ikke liker seg på sjøen.
Er vinden på vår side, går det raskt
-å krysse bukta? -Aye! Så klart!
En storm er på vei.
En storm? Det kan bli interessant.
-Vi må vente noen dager med å dra. -Vi har det ganske travelt.
Er det ikke noe vi kan gjøre?
Om vi drar umiddelbart, kommer vi kanskje før stormen.
Ja. Vi gjør det.
Ikke noe problem!
Med mindre stormen tar oss midthavs og dreper oss alle.
-Hva som skjedde med øynene mine? -Ville ikke være frekk.
Venstreøyet ble tatt av en gjeng opprørske måker.
Hva med høyreøyet, da?
Vet ikke. Tok meg fra venstre!
Vent. Hvorfor drar vi den veien når vinden kommer derfra?
Det er sånn man seiler.
Dytter ikke vinden oss dit vi skal?
Seilet er som en vinge, som flyr gjennom vinden,
trekker båten mot vannstrømmene.
Som å knipse en melonstein ut fra fingrene dine.
Du klemmer på begge sidene, men steinen flyr rett frem.
Jeg tror jeg skjønner.
Etter å ha drevet på en stund her ute, føler du hvordan vinden er, på forandring.
Det er som... en forbindelse... helt inn i ryggmargen.
Vent. Føler du en forbindelse til vinden? Hvor kom den fra?
Tror du ikke jeg kan seile fordi jeg er blind og har narkolepsi?
Det var ikke det jeg mente. Narkolepsi?
Våkne! Våkne!
Hæ? Hva skjedde?
Husker at jeg snakket om narkolepsi før jeg sovna.
Det stemmer bra.
Stormen kommer.
Ser ikke ut til at vi slapp unna likevel!
-Min mulighet, kanskje. -Mulighet til å dø!
"Til å lære", skulle jeg si.
Å lære hvordan man drukner!
Har aldri sett denne runen før.
Skal jeg liksom drikke dette?
Overraskende nok ikke forferdelig.
Hvorfor skal jeg stole på deg? Jeg vet ikke engang--
Vet ikke hva du er, engang!
Jeg trenger tid til å tenke.
Du skifter farge. Er det måneskygge-fasongen?
Nei, min sjeldne glødepadde-etterlikning.
Stormen er for sterk!
Vi ankrer opp på lesiden av øya og venter til den roer seg.
På forstavnen, Berto!
Aye, aye! Babord! Babord!
Sterk strøm! Ned med seilet!
Styrbord! Styrbord!
Babord! Babord!
Fiksa det! Kra!
Sa han nettopp "kra"?
Jeg forstår ikke. Hvorfor er utposten forlatt?
De sendte nettopp sign--
Soldat! Signalet kom sent. Hva skjedde. Hvor er alle?
Unnskyld, min herre.
De andre er på patrulje, jeg glemte meg. Neste signal kommer på slaget.
Vi kom oss ikke unna stormen. Vi må vente under dekk.
Hurra. Vi er våte og fæle, og har ikke spart noe tid.
Hei... kommer du, eller?
Ja. Jeg er enig.
Jeg kjenner det uttrykket. Dum idé-fjeset.
Jeg føler noe hver gang lynet slår ned.
Ja. Jeg også. At det er godt å ikke bli truffet.
Nei, det føles som da jeg brukte Fulmini-trylleordene.
Er jeg modig nok til å stå imot stormen, finner jeg kanskje forbindelsen.
Eller så dør du.
Zym forstår det. Ser du? Han føler det også.
-Du vil virkelig ut dit, du? -Nei, nei, nei.
En ting er å dumdristig risikere et menneskeliv,
men jeg lar deg ikke risikere livet til den fremtidige dragekongen.
Han er en sterk drage.
Han klarer seg.
Om du dør der ute, så sverger jeg på at jeg dreper deg!
Ok.
Det er vått.
Vinden blåser.
Det blåser mye!
Jeg fryser.
Jeg er søkkvåt.
Skal huden blir så rynkete når du forstår himmelens arkana?
Jeg tror ikke at jeg føler meg noe annerledes.
Kanskje jeg må høyere opp.
Vet ikke hvordan jeg skal få det til, Zym.
Du er en magisk skapning. Du har det i deg.
Jeg er bare et menneske. Jeg har ikke noe av det i meg.
Jeg vil så gjerne.
Da jeg gjorde magi, følte jeg meg endelig som meg selv. Nå har jeg mista det.
Jeg prøver bare å finne veien tilbake.
Det ser ut som primærsteinen. Det er dit vi må dra!
-Har det kommet en beskjed til meg? -Ja! Fire, faktisk.
-Fire beskjeder uten at jeg ble informert? -Vi lette i hele slottet.
Vi fant deg ikke noe sted! Gjemmer du deg i et hemmelig kammer?
Jeg var på badet.
Å. Greit.
De fire rikene holder Pentarkat-konferansen.
Det høres viktig ut!
Jeg samler kongene og dronningene bak Katolis og ødelegger trusselen fra Xadia!
Du er vitne til noe historisk.
Så flott.
Vil du si at du fikk "utmerket" service i dag?
Det er en lynavleder.
Kanskje om jeg...
Nei, det kan jeg ikke.
Jeg må gjøre dette.
Jeg må forstå himmelens primærstein.
Kom igjen! Kom igjen!
Nå er du en idiot, Callum!
Hvorfor risikerer du livet for å lære magi?
Dette er galskap.
Callum! Hva skjedde?
Vi gikk inn i stormens øye, og Zym... ble truffet av lynet!
Men jeg tror det går fint.
Hva er i veien?
Jeg føler meg dum. Du hadde rett.
Callum...
Kunne fått Zym drept. Jeg satte oss begge i fare.
Verst av alt, da vi sto der i stormens øye...
Jeg trodde jeg virkelig ville dette, men da det gjaldt, så turte jeg ikke.
Bra.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen