EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tidigare i "Drakprinsen".
General Amaya rapporterar att alvstyrkor samlas på Xadias sida.
Vi måste vara beredda.
Jag älskar det.
Jag älskar magi.
Jag vill att du lär mig att utöva månmagi.
I Xadia föds alla varelser med en koppling till en primalkälla.
De har en del av den inom sig.
Vi kallar den delen ett arkanum.
Men att lära sig magi är inte ditt öde.
Du kan inte utföra primalmagi.
Du föddes inte kopplad till en primalkälla.
Jag ska lära mig magi.
Det är den jag är.
KAPITEL 4 - TYRANNENS RESA
Vad gör du?
Jag mediterar på himlens betydelse.
Det var tråkigare än jag trodde.
Jag försöker få kontakt med mitt arkanum.
För himmelsmagi.
Sa hon inte också att man måste födas med arka-grejen?
Nej, man måste få kontakt med primalen
och magiska varelser är födda med kopplingen.
Jag kan väl göra en egen koppling.
-Genom att nynna? -Det verkar väl rimligt.
Är det bara jag, eller tappar vi höjd?
Va? Aldrig.
Jag är i samklang med förändringar i luftflödet.
Å, det är härligt att ha två händer igen.
Vi har sökt överallt, men inte hittat alverna.
Vi kan nog anta att utposten på Xadias sida är dold.
Där, titta! Signalen!
Utposten är säker.
Ja, general. Jag förbereder en trupp.
Vem är du?
Vad är det?
Vart ska du?
Fe-Fe mår bra. Hon är bara trött.
Hon får kraft från Nexusmånen.
Ju längre vi kommer, desto tyngre blir det.
Oj, Ez. Jag fattar inte att du förstod det.
Du var duktig som tog oss så långt.
Tack.
Vad gör vi nu, då?
Tja...
Xadia ligger ditåt.
Bortom många mil av vätskan jag behöver för att leva
och hatar mer än nåt annat.
Vet du vad?
Vi går runt det, på nåt vis. Med benen.
Nej. Det är gulligt.
Men det skulle ta för lång tid.
Vi måste föra den här gulliga draken
hem till Xadia så fort vi kan.
Vi måste åka rakt över.
Vi behöver en båt.
Och en kapten som vet hur man får den att åka.
En kapten som inte hatar alver.
Inga problem.
Jag kan klä ut mig till människa.
Hej igen, medmänniskor, mänskliga vänner!
Det här kommer du att gilla.
Jag älskar mänskliga Rayla.
Nu dömer och kritiserar vi andra.
Sen gör vi samma sak själva!
En till!
Visst, kompis, grabben!
Jag ser fram emot att äta onyttig mat
i jättestora portioner!
Hon har rätt.
Jag älskar stora syltkakor!
Blir det inte kul att träffa andra människor
och prata om vilka vägar som är lite snabbare
än andra vägar?
Det är så sant!
Vi älskar att hitta genvägar.
Ibland är det viktigt att hitta den snabbaste vägen.
Som nu! Ezran och jag hittar en kapten.
Stanna här och jobba på ett femte finger.
Absolut, min slätskallade vän!
Du vill att jag hittar föremålen.
Det kan jag göra.
Vi har hittat en kapten!
Oroa dig inte.
Det blir inga problem.
Är han nån slags upplyst människa som ser det goda hos alver?
Han ser nog inte det goda i nån.
Men det är därför han är perfekt.
Vi är tillbaka!
Var hälsade!
Kapten Villads är namnet. D:et är stumt.
-Finns det ett D? -Arr!
Är det ett stumt R?
Nerr!
Jaha, så bara ett stumt D, alltså.
-Aj, aj! -Jaha, är det ett...
Det här är vår mänskliga vän Rayla.
Det stavas som det låter.
Och hennes ovanliga hundar.
Zym och Bait.
Ohoj, Rayla! Ohoj, hundar!
Det här är min matros Berto!
Jag är en goja!
Skeppet ligger hitåt.
Välkomna till mitt vattenhem.
Tyrannen!
Döpt efter min fru Tyra.
Som sorgligt nog... inte tycker om att segla.
Om vinden ligger rätt kan vi ta oss över snabbt, va?
Aj, aj! Självklart!
En storm är på väg.
En storm? Det kan bli intressant.
Vi måste skjuta upp avfärd i några dagar.
Vi har lite bråttom.
Finns det inget vi kan göra?
Om vi åker direkt
kan vi ta oss över före stormen.
Ja, det gör vi.
Inga problem!
Om inte stormen hinner ikapp oss och dödar oss alla.
Ni undrar väl om mina ögon.
Jag ville inte vara ohövlig.
Mitt vänstra togs av en flock upproriska måsar.
Oj, Och det högra ögat, då?
Vet inte. Det kom från vänster!
Vänta. Hur kan vi åka ditåt
när vinden blåser oss ditåt?
Det är så man seglar.
Knuffar inte vinden oss dit vi vill?
Seglet är som en vinge som flyger genom vinden
och drar båten mot strömmarna under oss.
Det är som att skjuta iväg en melonkärna.
Man klämmer på båda sidor, men kärnan åker rakt fram.
Jag fattar.
När man har varit ute länge nog
får man en känsla för vinden och hur den ändras.
Det är som...en koppling...
...inne i märgen.
Vänta. Har du en koppling med vinden?
-Hur fick du det? -Va?
För att jag är blind och har narkolepsi, menar du?
Nej, nej, inte alls. Jag... Narkolepsi?
Vakna! Vakna! Vakna!
Va? Vad hände?
Jag pratade om narkolepsi och somnade.
Ja, så var det.
Stormen kommer.
Vi hann inte före den, trots allt.
-Det är min chans. -Din chans att dö.
Nej, min chans att lära mig.
Lära dig att drunkna!
Den här runan har jag aldrig sett.
Ska jag dricka det här?
Det är faktiskt inte hemskt.
Varför ska jag lita på dig? Jag vet inte ens...
Jag vet inte vad du är!
Jag måste tänka.
Du får olika färger.
Är det din månskuggeform?
Nej, det är min imitation av en lyspadda.
Stormen är för stark!
Vi kastar ankar på öns läsida och väntar tills den mojnar.
Berto, till fören!
Aj, aj! Babord! Babord!
Strömmen snabb! Hala segel!
Styrbord! Styrbord!
Babord! Babord!
Jag satte den! Skri!
Sa han precis ordet "skri"?
Jag förstår inte.
Varför är utposten övergiven?
De skickade ju signalen...
Soldat! Er signal var sen.
Vad hände? Var är alla?
Ja. Jag ber om ursäkt, sir.
De andra gick ut och jag missade tiden.
Nästa signal kommer att vara i tid.
Vi hann inte före stormen.
Vi får vänta ut den under däck.
Hurra. Vi är blöta och har inte sparat nån tid alls.
Hör du. Kommer du?
Ja. Jag håller med.
Den minen känner jag igen. Det är "korkad idé"-minen.
Varje gång blixten slår ner
känner jag nåt.
Ja, jag också.
Det känns bra att inte bli träffad.
Nej, det känns som när jag använde Fulminis-formeln.
Om jag är modig nog att gå in i den
och möta stormen så kan jag få en koppling.
Eller så dör du.
Ser du? Zym fattar.
Han känner det också.
Du vill verkligen ut dit, va?
Å, nej, nej.
Det är en sak att riskera ditt eget dumma liv.
Du får inte riskera livet på framtidens drakkung.
Han är en stark drake.
Han klarar sig.
Om du dör där ute
så lovar jag att döda dig!
Okej.
Det är blött.
Vinden blåser.
Det blåser mycket!
Jag fryser.
Jag är dyngsur.
Ska huden skrynkla sig så här
när man förstår himmelsarkanumet?
Jag känner mig inte annorlunda.
Jag måste nog högre upp.
Jag vet inte hur jag ska göra det här.
Du är magisk, det finns inom dig.
Men jag är bara människa.
Det finns inget inom mig.
Jag vill det så gärna.
När jag kunde utöva magi var jag mig själv.
Nu...har jag tappat det.
Jag vill bara hitta tillbaka.
Det ser ut som primalstenen.
Det är dit vi måste gå!
Några meddelanden?
Ja! Fyra meddelanden, faktiskt.
Fyra meddelanden, och ingen sa nåt?
Vi sökte faktiskt igenom slottet.
Vi hittade er inte.
Gömde ni er i nån dold kammare?
Jag var i badrummet.
Jaha.
De andra fyra kungarikena har gått med på ett möte!
Oj! Det låter viktigt.
Jag ska samla regenterna bakom Katolis
och förinta hotet från Xadia!
Du bevittnar historia.
Det är toppen.
Skulle ni säga att er service idag var "utmärkt"?
Det är en åskledare.
Kanske om jag...
Nej, jag kan inte.
Jag måste göra det.
Jag måste förstå himmelsprimalen.
Kom igen! Kom igen!
Callum, du är en idiot!
Du kan inte riskera livet för att lära dig magi.
Det är galet.
Callum! Vad hände?
Vi nådde stormens hjärta, och Zym...
...träffades av blixten!
Men han mår bra.
Vad är det?
Jag känner mig dum. Du hade rätt.
Callum...
Zym kunde ha dött.
Jag försatte oss i fara.
Och när vi var där, mitt i stormens öga
trodde jag att jag ville det här, men till slut...
...vågade jag inte.
Bra.
Undertexter: Tilda Appelberg