EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Forrige gang i Drageprinsen:
Det viktigste... har jeg skrevet ned.
Et brev?
Du forstår det tidsnok.
Jeg vil at du først bryter seglet når... vel... du kommer til å vite når.
Jeg har gjort grusomme ting. Jeg trodde at det var nødvendig.
Nå vet jeg ikke lenger.
General Amaya melder om at alvestyrker samles på xadisk side av revnen.
Vi må forberede oss på kamp, og vi kan ikke beseire dem alene.
Kongedømmene avholder en pentarkatkonferanse.
Jeg samler kongene og dronningene bak Katolis, ødelegger den xadiske trussel!
KAPITTEL 5 FORSEGLINGEN BRYTES
Stans!
Gå av, avvæpne deg og gå alene til møtestedet.
Velkommen.
Så elskverdig av deg.
Du er den fjerde som kommer!
På vegne av alle kongedømmer må jeg få si
at det var med stor sorg vi mottok budskapet om kong Harrows død.
-Takk, kong Ahling. Det betyr mye. -Men da vi mottok rullen som sa
at du ble Katolis' nye regent frem til Ezran blir gammel nok, ble vi beroliget.
Det gjør meg ydmyk å bli tiltrodd guttens utdannelse så vel som statsanliggendene.
Apropos regenter, så venter vi bare på herskeren over Duren.
Jeg beklager at jeg er sen.
Dronning Aanya av Duren!
Så stor du har blitt! Velkommen.
Vi er her for å diskutere betydningsfulle saker.
-Kommer regenten din snart? -Jeg taler på min og folkets vegne nå.
Dette er veldig alvorlige saker. Ikke for å fornærme noen,
men dette krever en voksens perspektiv.
Jeg er selv kronen, men er ikke voksen. Du er en voksen uten krone. Vi begynner.
Da så.
Jeg har samlet oss her i dag...
fordi jeg er redd. Vettskremt!
Etter århundrer med interne stridigheter,
har de fem menneskelige kongedømmene funnet en balanse, en fredens tidsalder!
Men en ny trussel utfordrer hele menneskeheten.
En trussel fra Xadia!
Ved siste fullmåne sendte Dragedronningen ut snikmordere.
Måneskyggealver tok seg over grensen og drepte kong Harrow!
Nå samler solstormalver seg nær grensen.
En invasjon er nært forestående! Det som verre er, er at det er skygger i skyene...
Drager, som flyr på himmelen over landsbyene i Katolis!
Når jeg lukker øynene, ser jeg ild som regner fra oven,
død og fordervelse overalt.
Det stopper ikke i Katolis. De sprer sin vrede i alle menneskekongedømmer.
Tiden er inne for å stanse Xadia!
Vi må stå sammen for å beskytte menneskesamfunnet!
Jeg ber om at dere blir med meg, med Katolis,
og kjemper side om side for å fordrive denne trusselen!
Arr! Ja! Det lukter land.
-Godt, gammelt land. -Juhu!
La ham snakke ferdig!
Den svake, fjerne lukten av land! Der er det.
Vi må seile i en hel dag til før vi når land.
Vil du telle skyer igjen, Zym?
Eller ta en blund.
Lord Viren, folket i Neolandia forstår at vi har et felles, menneskelig bånd.
Om de andre kongedømmene er enige om å kjempe sammen, blir vi med.J
Ja, om alle enes om det, får dere også vår støtte.
Kong Florian?
Om vi er samstemte, blir kongeriket Del Bar med også.
Hva sier du, dronning Aanya?
Jeg... er i tvil.
I tvil?
Ja, det betyr at jeg ikke har bestemt meg.
Derfor trenger vi en voksen, en leder som kan ta gode beslutninger for folket.
Alle andre kunne ta en beslutning!
Jeg sender ikke min hær ut mot ukjente farer etter en tale på to minutter!
Jeg er kanskje et barn, men åpenbart minst impulsiv her.
Og jeg kaller ikke "vi gjør det de andre gjør" for en beslutning.
Hun har et poeng!
Kanskje jeg uttalte meg litt ubetenksomt. Jeg beklager.
Du er en ung dronning, men åpenbart mye klokere enn du er gammel.
Som barnedronning har jeg måttet utstå voksne som prøver å tilrane seg tronen.
Kupp, konspirasjoner og drapsforsøk.
Men noen ganger, så er det de myke truslene som er verst.
Smisk kan være farligere enn skjulte dolker.
Nittenåringen min forstår ikke halvparten av det du sa nå.
Han prøver fortsatt å slippe å spise grønnsakene sine.
Kan jeg få dele en historie med deg, dronning Aanya?
En historie om en tid der kongedømmene jobbet sammen
for å oppnå noe... mirakuløst.
For ni år siden ble min eldste venn, prins Harrow,
konge i Katolis.
Jeg husker kroningen som om det var i går.
Jeg vil gjøre en forskjell, Sarai.
Det kommer du til å gjøre. Innen kjærlighet og rettferdighet.
Jeg skal slåss ved din side.
Han var en vakker, ung konge, med en nydelig familie.
Det var tid full av håp i Katolis.
Ferdig snart? Virker ferdig for min del.
Ja, det er vakkert! Et utmerket portrett.
Nå kan dere røre dere.
Nei! Vent, du kan ikke gå ennå!
Kongen må nok posere for et bilde til, er jeg redd.
Det offisielle portrettet. Til historiebøkene og sånt.
Greit. Klar? Få ditt beste historiske fjes nå.
Kan du ikke bli med, Viren?
Men dette er ditt offisielle kongeportrett.
Ja. Og du bør stå ved siden av meg.
Jeg vet at du vil stå ved min side gjennom tykt og tynt.
Jeg tok med en overraskelse til deg.
Gelékaker i senga?
Som konge og dronning kan vi gjøre som vi vil.
Noen har arvet din forkjærlighet for søtsaker.
Ezran er en heldig gutt. Født som prins, akkurat som meg.
Mange i vårt kongerike ble født med mindre.
Hva er i veien, Harrow?
Hvorfor har jeg fortjent dette? Hva annet enn å bli født har jeg gjort?
Du er ydmyk, takknemlig og snill.
Sarai, faren min, sa at jeg mer enn noe annet måtte være konge.
Natten han døde, kom Justitia til meg i en drøm.
-Justitia? -Hun gikk gledd i kjortel.
En kjedelig drøm.
-Kan jeg fortsette? -Ja.
Rettferdighet var mer enn bare beslutninger og konsekvenser, sa hun.
Sann rettferdighet var et rettferdig system.
Så viste hun meg vekten, sverdet og bindet for øynene,
-ba meg om å velge. -Du valgte bind for øynene.
Det gjorde jeg.
Bindet lar oss teste systemet, sa hun.
Skulle bruke det til å se for meg at jeg ikke var født,
at jeg ikke visste om jeg ble fattig eller rik, hudfarge,
kultur eller arbeid familien min ville ha.
Et rettferdig system er uavhengig av hvordan jeg blir født.
Rettigheten, lovene og mulighetene i systemet bør beskytte og styrke alle.
Justitia er klok.
-Ja. -Hun prøvde seg ikke på noe?
Klok nok til å vite bedre.
Du er spesielt inspirerende når du sier sånt,
med gelé utover nesen.
Hva?
Kong Harrow jobbet utrettelig.
Han sa at han anså seg selv som en tjener for Katolis' folk... En tjenende konge!
Men en dag kom to besøkende langveisfra.
Fra et annet kongerike.
De trengte desperat hans hjelp.
Vet du hvem disse uventede gjestene var?
De var foreldrene mine.
Ja.
Kan man ikke få et par minutters privatliv under dekk her?
Jeg mener det. La meg være i fred.
Hei, vent, vent.
Kan du ikke komme ned også? Jeg kunne trenge litt ekstra lys.
Foreldrene dine, herskerne av Duren, opptrådte med stor verdighet,
men smerten lyste i øynene.
Nei, dere må ikke knele. Vær så snill.
Vi fornedrer oss selv og ber om hjelp.
Duren har vært utsatt for en grusom hungersnød i nesten sju år.
Mat- og utstyrslagre er snart tomme.
I vinter... går vi tom for mat.
Da vil 100 000 dø.
Da skal vi hjelpe dere.
Katolis vil dele alt vi har med folket i Duren!
Med all respekt, konge, du var for rask!
Katolis har så vidt nok mat til vårt eget folk i vinter!
Vi har ikke et korn til overs.
Jeg vender ikke ryggen til folk i nød!
Om du deler med dem, vil fortsatt 100 000 dø,
men halvparten av dem vil være fra vårt kongerike.
Da har vi vel ikke noe valg.
Nettopp.
Jeg er sikker på at de forstår.
Vi deler det vi har med dem.
Og vi tar del i deres lidelse.
Harrow hadde lovet å hjelpe med mer enn vi hadde.
Den vinteren ville sult og død, en grusom tragedie,
være uunngåelig.
Men så viste en ny mulighet seg for meg.
-Jeg har undersøkt litt! -Ja, det ser jeg.
Jeg har studert gamle tekster, kart og arkiver.
Jeg har kanskje funnet... en kreativ løsning.
Noe som kan redde liv.
Kom igjen, da.
Se!
Det er en stein.
Denne "steinen" er et sjeldent fornminne fra Xadia.
Fra et stort monster, en steinete kjempe, bosatt høyt oppe i fjellene. Magmatitanen.
-Den er varm. -Ja.
Titanene bor nær grensen til Xadia. Kan vi ta monsteret, og drepe det,
kan jeg bruke hjertet i en mektig trylleformel som varmer opp landet.
Vi kan dyrke i overflod.
-Nok til å mette to kongeriker? -Nok til å mette ti!
På den tiden var jeg ikke kongens nærmeste rådgiver.
Du gjør en feil, Harrow!
Hvorfor har du problemer med dette?
Dreper ett monster og redder 100 000.
Du kaller det "monster".
Ja, det er et stort beist av stein og magma. Et monster.
-Er det smart? -Hva?
Hva mener du?
Tenker det? Føler det?
Har det en familie?
Det tviler jeg sterkt på.
Den er siste av sitt slag?
Hvorfor spiller det noen rolle?
Det virker som om dette løser alt, men er det ikke litt for lett?
Sånn er alltid svart magi.
Hvilke andre valg har vi?
Du vil skape en bedre verden, virkelig endre på ting.
Det tar årtier med hardt arbeid. Ingen monster løser alle problemene.
Det fins ingen snarveier!
Dette blir en vanskelig reise!
Si at du ikke gjør det, Harrow!
Det er vår eneste mulighet.
Vi går inn i Xadia gjennom Revnen. Der kan vi hente utstyr og--
-Jeg er her. -Dronning Sarai.
-Trodde du ikke godkjente dette. -Jeg er uenig.
Men jeg står likevel ved din side.
Tusen takk.
Det sto i ekteskapsløftene?
Noe om å holde deg i livet når du oppfører deg som en modig idiot?
Kom igjen.
Vi reiste så fort vi kunne til grensa.
Djerve eventyrere fra to kongeriker krysset Revnen sammen,
i håp om å kunne hjelpe sitt folk.
Torden, Dragekongen, flyr på himmelen så lenge solen er oppe.
Vi går inn ved solnedgang, og må være tilbake med titanhjertet før soloppgang.
Kan kastemaskinene ta titankjempen?
Om vi sikter godt og finner riktig sted, så får vi det til.
Hva?
Ingenting.
Vi gikk inn i mørket og begynte straks på oppgaven.
Kom igjen! Natten er kort.
Hjertet banket hardere av spenning og frykt for hvert skritt inn i Xadia.
Dette stedet kunne redde oss, men truet også med å ødelegge oss.
Vi var klare for vårt livs kamp.
Vi fant titanen...
men det var ikke som forventet.
-Den er død! Hva gjør vi nå? -Ikke høres så skuffet ut.
Er den død, må vi ikke drepe den. Da må vi bare...
åpne den og ta det vi trenger.
Har hatt brevet i noen dager, men får meg ikke til å åpne det.
Vet ikke. Høres vilt ut, men akkurat nå fins det noe han ennå ikke har sagt.
Rett her inne.
De venter bare på å komme til live.
Men når jeg først har lest det...
Når jeg har lest siste ord...
så er han virkelig borte. For alltid.
Ok. Takk, Mat.
Tekst: Fredrik Island Gustavsen