‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫בפרקים הקודמים...‬
‫אני משותק.‬
‫אני לא יכול ללכת,‬ ‫וזה לא הולך להשתפר.‬
‫אתה חייב להחלים.‬
‫חייב להיות משהו!‬
‫את צריכה להירגע.‬
‫זהו בית חולים!‬
‫באתי לשרת את המלך.‬
‫המלך אזראן.‬
‫אבל אני לא המלך.‬
‫אני רק נסיך.‬
‫אבא שלי...‬
‫לא!‬
‫אזראן?‬
‫התעסקת עם משהו שלא היית צריך,‬
‫ואתה משלם את המחיר.‬
‫קאלום! אתה בסדר?‬
‫- פרק 9‬ ‫לנשום -‬
‫אזראן, אתה יודע שלא רציתי‬ ‫לפגוע בך או בקאלום.‬
‫זה היה מפחיד, קלאודיה, איך שהתנהגת.‬
‫אני יודעת. ואני ממש מצטערת.‬
‫תודה.‬
‫אל תדאג לי,‬
‫אהיה בטוח.‬
‫אני מופתעת לראותך.‬
‫ואף יותר מופתעת שלא סיימת‬ ‫כארוחת ערב של הבאנתר.‬
‫אני מסתדר עם חיות.‬ ‫ובאנתרים דווקא מאוד ידידותיים.‬
‫הם אוהבים שבחים, מחמאות,‬
‫וגירוד קטן מתחת לסנטר מדי פעם.‬
‫היי, בדיוק כמוני.‬
‫וואו.‬
‫רוצה לעלות לשם?‬
‫כדאי שאסיים את זה כעת!‬
‫אזרוק את המראה לנהר‬ ‫ואנטרל אותך לנצח!‬
‫אתה לא.‬
‫אתה סקרן מדי.‬
‫רעב לידע וכוח.‬
‫שני דברים שאני יכול לספק.‬
‫הרשה לי להרוויח את אמונך.‬
‫ואיך זה יקרה בדיוק?‬
‫חפש בליבך.‬
‫יש משהו שאתה ממש רוצה, אבל...‬
‫משהו או מישהו...‬
‫עומד בדרכך.‬
‫אני...‬
‫אני לא מצליח לגרום‬ ‫לאנשים מסוימים להקשיב לי...‬
‫להבין את החשיבות של דבריי.‬
‫מי הם האנשים האלה?‬
‫הם מלכים ומלכות,‬
‫מנהיגי ארבעת ממלכות‬ ‫בני האדם האחרות.‬
‫אז, נצטרך למשוך את תשומת ליבם.‬
‫אז...‬
‫אזראן, למה באת לפה?‬
‫ועוד לבדך?‬
‫גיליתי משהו.‬
‫אבא שלי...‬
‫זה בסדר.‬
‫אתה לא חייב להגיד‬ ‫אם אתה לא רוצה.‬
‫אני יודעת שזה שונה,‬ ‫אבל...‬
‫כשהייתי ילדה,‬
‫אימא ואבא שלי נפרדו.‬
‫אני זוכרת ששמעתי אותם‬ ‫רבים בלילה, אחרי שהלכנו למיטה.‬
‫ואז יום אחד...‬
‫הם אמרו לנו שאימא עוברת‬ ‫חזרה לדל בר, משם באה משפחתה.‬
‫ואז הם אמרו...‬
‫שעלינו לבחור.‬
‫וסורן בחר באבא.‬
‫כיצד אוכל לבחור?‬
‫איך אוכל לעשות זאת?‬
‫ואז אימא הסתכלה על אבא,‬ ‫ואמרה לי להישאר.‬
‫היא אמרה שעליי‬ ‫להישאר עם סורן,‬
‫שזה הבית שלי,‬ ‫ושאחי ואני זקוקים אחד לשני.‬
‫ואז, היא עזבה.‬
‫אבל למה היא עשתה זאת?‬
‫למה לעזוב אתכם?‬
‫אולי היה עליה‬ ‫לעזוב בשבילה...‬
‫כדי שתהיה מאושרת... איכשהו.‬
‫אולי שמת לב,‬ ‫אבא שלי אדם מאוד רציני.‬
‫את בטח מתגעגעת.‬
‫הדבר הקשה ביותר שקרה לי‬ ‫בחיים היה לאבד אותה.‬
‫כשמתבגרים, לפעמים יש שינויים מפתיעים...‬
‫וצריך להתמודד עם דברים שבאים בהפתעה.‬
‫קאלום אמר לי.‬
‫אתה בר מזל‬ ‫שיש לך אח כמו קאלום.‬
‫אני יודע.‬
‫ו...‬
‫לי יש מזל שיש לי את אחי.‬
‫סורן טיפש, אבל הוא הטיפש שלי.‬
‫אני יודעת שהוא יעשה הכול להגן עליי,‬ ‫ואני אעשה הכול למענו.‬
‫אזראן, אתה לא רק מסתדר עם חיות.‬
‫אתה יכול לדבר איתן, נכון?‬
‫כן, אני יכול לדבר איתן.‬
‫אני צריכה שתעזור לי‬ ‫למצוא משהו ביער.‬
‫אם אוכל למצוא פרי-חלב...‬
‫אולי אצליח לעזור לסורן.‬
‫קאלום! תתעורר!‬
‫אתה חייב להישאר איתי!‬
‫לנשום.‬
‫קאלום, אתה צריך לנשום.‬
‫אתה רק צריך לנשום, חמוד.‬
‫אני בהלם מהכול.‬
‫יש לי המון מחשבות,‬ ‫דברים שרצים לי בראש.‬
‫לפעמים פשוט צריך‬ ‫להתמקד בהווה,‬
‫תנשום עמוק ותירגע.‬
‫קאלום! בבקשה תחזור.‬
‫לא משנה מה עשית קודם.‬
‫אני רק רוצה שתרגיש טוב.‬
‫קאלום!‬
‫לפעמים יש דברים כל כך מורכבים‬
‫שהנפש שלנו לא יכולה לפתור לבדה.‬
‫אבל כאשר אתה מאט,‬
‫ומאפשר לעצמך לנשום,‬
‫הרוח והגוף שלך‬ ‫יכולים להשלים פערים עם הנפש,‬
‫ולעזור.‬
‫אני רק צריך... לנשום?‬
‫כדי לדעת משהו באמת ובתמים,‬
‫עלייך לדעת זאת‬ ‫עם הראש, היד והלב שלך...‬
‫נפש, גוף ורוח.‬
‫אני אוהבת אותך בכל כוחי...‬
‫ותמיד אוהב.‬
‫לא אוכל לאבד אותך.‬
‫אתה חשוב לי מדי.‬
‫קאלום, אני...‬
‫הו! תראה, אתה ער עכשיו.‬
‫אתה אפילו נראה שמח.‬
‫והאם זהו ניצוץ בעין?‬
‫אוי, לא. זה לא ניצוץ.‬
‫זה פשוט קרום שינה.‬
‫הנה, תרשה לי.‬
‫הבנתי.‬
‫אני מבין את ארקנום השמיים.‬
‫לכאן הסנאי אמר שצריך ללכת.‬
‫שם. אני רואה את זה.‬
‫שיח פרי-חלב.‬
‫תראי, קלאודיה!‬ ‫זו משפחה של איילים.‬
‫כמעט שכחתי שאיילים אוהבים פרי-חלב.‬
‫נכון. הם אוהבים.‬
‫קאלום זקוק לך.‬ ‫אתה זוכר את הדרך?‬
‫יש לי המון חברים‬ ‫שיעזרו לי אם אלך לאיבוד.‬
‫אני כל כך מצטערת.‬
‫אני מצטערת אם מה שעשיתי לפני כן‬ ‫הפחיד או בלבל אותך.‬
‫איכפת לי מקאלום וממך.‬
‫אני יודע.‬
‫הבנת את ארקנום השמיים עכשיו?‬
‫זה לא דבר אחד פשוט.‬
‫זה כל הדברים.‬
‫הם פשוט צריכים להתחבר יחד,‬ ‫הבנת?‬
‫כאילו, בעבר החזקתי‬ ‫את כוח השמיים ביד, נכון?‬
‫וכעת זה נעלם.‬
‫אבל, ריילה... העולם כולו הוא‬ ‫כמו אבן קדומה ענקית,‬
‫ואנחנו בתוכה!‬
‫אני נמצא בתוך קסם שמיים,‬
‫אבל זה גם בתוכי,‬ ‫בכל נשימה שלי.‬
‫זה די הגיוני.‬
‫כן! וחשבתי כל הזמן על ציפורים,‬
‫ומפרשים, ואיך הם מתחברים לרוח.‬
‫וחשבתי שעליי למצוא את הכנפיים שלי,‬
‫אבל זה העניין, אני הכנף.‬
‫זה פחות הגיוני. אבל בסדר.‬
‫רגע של אמת.‬
‫האם אני באמת מסוגל לעשות זאת.‬
‫אספירו.‬
‫אזראן, חזרת!‬
‫הוא נעלם?‬
‫אני אוהב את הנשיקות שלך!‬
‫קאלום, הצלחת!‬ ‫שוב תוכל לעשות קסם!‬
‫מדהים, הנסיך קאלום.‬
‫תודה.‬
‫אה, מי אתה?‬
‫פספסת קצת בזמן שלא היית פה.‬
‫זה קורובס,‬ ‫הוא בצד שלנו עכשיו.‬
‫תמיד הייתי בצד שלכם.‬
‫אני משרת את המלך הצעיר.‬ ‫-מה?‬
‫אני יודע מה קרה לאבא.‬
‫אין לי מה להגיד.‬ ‫אני מצטער שלא סיפרתי לך.‬
‫ניסיתי, אבל פשוט... לא הייתי מסוגל.‬
‫אני מצטערת, חמוד.‬ ‫אבל אתה זריז, צעיר ובחיים.‬
‫ואני זקוקה לך.‬
‫את לא יכולה להיות פה!‬ ‫המטופל זקוק למנוחה!‬
‫קלאודיה? מה את עושה?‬
‫היי. מה...‬ ‫מה זה צריך להיות?‬
‫אני... מזיז את האצבעות.‬
‫אני יכול להזיז אותן!‬
‫שכחתי כמה אני אוהב‬ ‫לנענע אותן.‬
‫אני... שוב יכול להרגיש!‬
‫את הברכיים, ואת...‬
‫הירכיים החזקות שלי.‬
‫וגם את הצלעות!‬
‫שברתי כמה צלעות, לא?‬
‫זה פשוט נורא!‬
‫אני מרגיש את זה!‬
‫קלאודיה?‬
‫האם... את בסדר?‬
‫אתה תרגיש יותר טוב עכשיו.‬
‫זה כל מה שחשוב.‬
‫הכול ארוז,‬ ‫וכולם בריאים!‬
‫ואנחנו רק כמה שעות‬ ‫מהגבול של זאדיה!‬
‫מוכנים ומזומנים!‬
‫נצא לדרך.‬
‫קאלום...‬
‫כשאמרת לי שמתנקשים‬ ‫היו בדרך לאבא,‬
‫ברחתי והתחבאתי בקירות.‬
‫עם מצבור של עוגות ריבה,‬ ‫למיטב זכרוני.‬
‫נכון.‬
‫וכשגיליתי שאבא הלך לתמיד...‬
‫שוב פעם ברחתי.‬
‫אני בורח מדברים כל חיי.‬
‫אבל לא אוכל לברוח מלהתבגר.‬
‫כעת שאתה המלך אזראן,‬ ‫האם תאמר דברי חוכמה‬
‫כל הזמן?‬
‫כשמתבגרים,‬
‫צריך להתמודד עם דברים מפתיעים.‬
‫רגע, מה?‬
‫אני לא בא איתכם לזאדיה.‬
‫אני צריך לקחת אחריות.‬
‫כעת שאני מלך,‬ ‫עליי לחזור הביתה.‬
‫אולי אוכל לעזור לעולם מכס המלכות.‬
‫אעשה כל שביכולתי‬ ‫לעצור את המלחמה.‬
‫אזראן, להחזיר את זים לאימו‬ ‫זו התקווה הגדולה של העולם.‬
‫אני יודע. ואתם תעשו זאת.‬
‫תמצאו את אימו,‬ ‫וזים יתפוס את מקומו בזאדיה...‬
‫בדיוק כפי שאני אעשה.‬
‫אזראן...‬
‫הייתי רוצה לבוא איתכם.‬
‫אך אני לא יכול.‬
‫ריילה ואתה‬ ‫תעשו זאת בלעדיי.‬
‫אני אלך עם המלך,‬ ‫ואשמור עליו.‬
‫אזראן, אתה בטוח?‬
‫אתגעגע אלייך, ריילה.‬ ‫אבל נתראה שוב.‬
‫אני מבטיח.‬
‫חסר לך שלא.‬ ‫אני יודעת איפה אתה גר!‬
‫כשזים יהיה בבית,‬
‫אבוא לעזור לך.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני.‬
‫חמוד קטן,‬ ‫אני ממש גאה בך.‬
‫אתה תגדל ותהיה חזק וטוב.‬
‫מצטער שלא עזרתי לך ללמוד לעוף,‬
‫אך אין ספק שתלמד בקרוב.‬
‫גם אני הייתי רוצה‬ ‫שתבוא איתי.‬
‫אבל אתה צריך להיות עם אימך.‬
‫שם הבית שלך.‬
‫על שנינו לחזור הביתה.‬
‫ניסית לשכנע את בני האדם האחרים‬ ‫בעזרת נאמנות וידידות,‬
‫אבל הם התעלמו ממך.‬
‫אלו שנכשלים במבחני האהבה‬ ‫הם בעלי חיים פשוטים.‬
‫מגיע להם להיות מונעים מפחד.‬
‫תזרעו הרס וחורבן בדל בר!‬
‫בניולנדיה!‬
‫באבניר! ובדורן!‬
‫הערוץ הזה מוביל לדרך אבן הירח.‬
‫אני לא מאמין‬ ‫שכמעט הגענו לזאדיה.‬
‫הגענו עד לפה ו...‬
‫אז לא איתנו.‬
‫אני יודעת.‬ ‫אבל אסור לחשוב על זה כעת.‬
‫הוא עושה את הדבר הנכון,‬ ‫וגם אנחנו.‬
‫פשוט להיכנס לזאדיה, נכון?‬
‫חכה!‬
‫יש כאן סוג של טריק.‬
‫לא כל הסלעים ישקעו במהירות.‬
‫חלק יאפשרו לנו לעמוד‬ ‫מספיק זמן כדי לחצות.‬
‫האבנים המיוחדות האלה‬ ‫נקראות דרך אבן הירח.‬
‫טוב, נהדר.‬
‫אז איך נדע...‬ ‫-סבלנות, חבר.‬
‫דרך אבן הירח!‬
‫אה, הבנתי.‬
‫אתה בסכנה. הם באו לקחת אותך.‬
‫תעשה מה שאומר לך. התכונן לקרב.‬
‫לורד וירן!‬ ‫תפתח, בפקודת המועצה העליונה!‬
‫ובכן?‬
‫תפתח את הדלת בשבילם!‬
‫היכנע, וירן.‬
‫תעצור. זה נגמר.‬
‫אבל אוכל להשמיד את כולם!‬
‫יש לי את הכוח שאני צריך!‬
‫תעצור!‬
‫אתה מוקף לחלוטין, וירן!‬
‫תסגיר את עצמך.‬
‫אל תגרום לי לתת את הפקודה.‬
‫בגדת בי.‬
‫לא.‬
‫אשאר איתך.‬
‫השמיים מתחילים להתבהר.‬ ‫עלינו למהר!‬
‫אם השמש תזרח,‬ ‫לא נוכל לראות את רונות הירח.‬
‫רוצו!‬
‫מה קרה?‬
‫למה עצרת?‬
‫אני רואה משהו.‬
‫הם בצרה.‬
‫טוב, זים, אתה מסוגל.‬
‫אתה צריך‬ ‫לחסום את האור.‬
‫אתה מסוגל, זים!‬
‫הוא עף!‬
‫עשית את זה, אתה עף!‬ ‫ידעתי שתצליח!‬
‫הוא מנסה לחסום את השמש!‬
‫הוא לא יצליח.‬
‫אספירו!‬
‫יש!‬
‫שוב אפשר לראות את הדרך!‬
‫רוץ!‬
‫עשינו את זה!‬
‫הצלחנו לחצות!‬ ‫-יש!‬
‫אם יורשה לי להיות חצוף,‬
‫אתה מלך מוזר, המלך אזראן!‬
‫אני יודע.‬
‫נכשלנו במשימה הסודית שלנו, קלאודיה.‬
‫מה אבא יגיד?‬
‫שנינו חיים,‬ ‫זה הדבר הכי חשוב.‬
‫ואנחנו לא חוזרים בידיים ריקות.‬
‫זו הקרן שחתכת מהדרקון.‬
‫משימות שנכשלו... אבא כועס.‬
‫אבל קרן של דרקון משמעה קסם...‬
‫אולי אבא לא כועס!‬
‫יש! זה היה מדהים!‬
‫זהו זה, קאלום.‬
‫זאדיה!‬
‫אוי לא.‬
‫זה הוא.‬
‫סול רגם.‬
‫תרגום כתוביות: דוד מלכה‬