EN NETFLIX-SERIE
Tidligere i Drageprinsen.
Hvilke hemmeligheder skjuler du?
"I mørket skal du skue en nedfalden stjerne."
Jeg har planlagt en overraskelse til alle.
Katolis får nogle særlige gæster.
Dragedronningen kommer til Katolis. Og hun tager Zym med!
Ser du det? Det er et tegn!
Dragerne flyver! Vi behøver ikke engang at snige os ind nu.
Vi kan få din stav tilbage uden problemer.
Hej.
BOG 4 - JORDEN KAPITEL 3: ÅNDELØST
Rayla, hvad laver du her?
Jeg kom tilbage.
Ja, det kan jeg se.
Du ser godt ud, Callum.
Ja. Nå, men tak.
Også dig, Mums.
Hele dagen…
Hele ugen faktisk.
…har jeg været så nervøs og ængstelig, du ved?
Men nu, hvor jeg endelig ser dig, er jeg… stadig nervøs.
Ved du hvad? Jeg har en lang dag i morgen.
-Jeg burde gå i seng. -Vent, hvad?
Vi har ikke set hinanden i to år.
Synes du ikke, det er værd at blive oppe?
Jeg er træt.
Fint. Hvad vil du tale om?
Jeg… Hvad som helst, faktisk.
Jeg er så glad for at se dig igen, Callum.
Okay.
Hvorfor er du tilbage?
Du må have fundet Viren. Var han alligevel død?
-Jeg fandt ham ikke. -Så du forsvandt i to år uden grund!
Det er okay. Callum er sød.
Han laver bare sjov.
Og hvem er det?
Det er Stella. Hun er en lille krammeabe.
Hun var helt alene.
Hun er forældreløs, eller hun var.
Men nu har hun en krammemor.
Jeg ved, at jeg sårede dig ved at rejse.
Måske. Ved du hvad? Jeg har sagt, jeg ikke gider snakke.
Ja.
Men er det okay, hvis jeg bliver, og vi ikke snakker?
Wauw.
Udsigten er betagende.
Du er betagende.
Pas på!
Jeg har sort magi i tasken, der bogstaveligt talt gør dig åndeløs.
Lad være med det.
Jeg går ind og finder min fars stav.
Hold udkig efter Dragedronningen.
Ja. Men nu du går alene ind,
så lov at signalere, hvis du har brug for hjælp.
Hvilket signal skal jeg bruge?
Måske bare fløjte. Du kan fløjte, ikke?
Du runder bare læberne og blæser.
Vi havde noget så specielt,
men jeg blev så besat af hævn,
at jeg risikerede det bedste, jeg nogensinde har haft.
Dig.
Du er så klam.
Hvor er Callum? Han skal byde velkommen med et prismagisk kabang!
Undskyld min uvidenhed om magi, men hvad er en "kabang"?
Det er ligesom…
Det er kompliceret, men enkelt.
Du ved det, når du ser det.
Kong Ezran, jeg er bekymret for noget mindre sjovt og farverigt.
Det er gaveceremonien.
Jeg er bekymret for, at det er ufølsomt at holde den i Gravenes dal.
Vent, hvad?
Det er et helligt, smukt sted. Et fredeligt sted.
Folk er kommet til mig i fortrolighed.
De frygter, at det er stødende at ære en drage
ved mindesmærket for så mange store mennesker, nogle dræbt af drager.
Men det er præcis pointen.
Vi prøver at komme over Historien for at skabe en lysere fremtid.
-Der er meget vrede, kong Ezran. -Stol på mig.
Bare stol på mig.
Det er en lykkelig dag og starten på en stor æra med fred.
Wauw. Nu kommer de!
Zym kan se os!
De lander snart.
Det er elektrisk. Det føles rart.
Kong Ezran.
Zubeia, dragernes dronning.
Deres Himmelske Majestæt.
Hersker over himlen, landene og havene i Xadia.
Jeg hilser jer formelt velkommen…
Zym. Jeg har savnet dig.
Du er lidt underlig, ikke?
Lille bord.
Meget lille til en drage.
Du er ikke et dragestørrelse bord, du er en dragestørrelse knap!
Den officielle plan var at byde velkommen
med majestætisk lys og farve fra den Største Magiker,
men han er her vist ikke, så…
Du, Ez, må jeg have lov? Jeg har arbejdet på det.
Så i stedet vil vi byde jer velkommen med kongelig garder Sorens morskaber.
Åh nej.
Velkommen!
Vi har mødtes før.
I husker måske, at jeg hedder Soren,
men sådan som I flyver rundt, siger jeg bare: "Så for søren".
Hvordan ser man, hvor en drages begynder og ender?
Man bruger drageskæl.
Drager bekymrer sig ikke om skæl.
Okay, men hvis I gjorde, ikke?
Hvis I gjorde, er skel noget, der adskiller.
Ja, det er det.
Det er meget morsomt.
Jeg vidste det.
Ja!
Hvad?
Åh nej! Jeg er sent på den.
Manus. Pluma. Volantus!
Jeg har flere sjove vittigheder, men jeg slutter her.
Jeg vil nødigt se jer drage videre.
Okay, tak. Jeg er Soren. Det var alt!
Det var så godt!
Det blev overraskende godt modtaget.
Nu er det tid til forfriskninger.
Det dufter og ser fantastisk ud. Jeg er beæret over, at du…
Vent!
Undskyld. Hej, undskyld.
Største Magiker Callum byder jer velkommen.
Eritque arcus ignis!
Okay. Ved I hvad? Jeg…
Kabang.
I dragenes og de første elveres navn
erklærer jeg dette den lækreste frugtgelé i hele Xadia!
Wauw.
Kom nu, stav. Du må være her et sted.
Jeg har nogle søde øreringe, der passer til dig.
Måske er du nemmere at finde, hvis jeg får dig til at lyse.
Lux revelare!
Et skridt tættere på at befri Aaravos.
-Ventum magnetikus! -Nej!
Over mit lig.
Hvis du siger det.
Velox ignis!
Frugttærten var en glædelig gave.
Dette maleri betyder håb og venskab. Jeg håber, I kan lide det.
Jeg beklager.
Arma virtutis!
Manus. Pluma. Volantus!
Hugtandssaft, du lugter ikke så godt.
Smid staven.
Aspiro frigis.
Giv mig den!
Aldrig. Jeg ødelægger den, før den kan gøre mere ondt.
Jeg forstår det ikke.
Jeg ved ikke, hvad der er sket.
Hvem gjorde det? Sig frem!
Hvis du vil sige Dragedronningen noget,
så sig det til hendes ansigt.
Hendes rigtige ansigt, der kan bide dig over!
Kom så, kujon!
Jeg havde forberedt en tale i dag.
Det handlede om fred, kærlighed og håb.
Men jeg udelod vist noget.
Jeg ignorerede noget, der var sandt.
Jeg benægtede noget, der er ubestrideligt.
Vi er vrede.
Jeg er vred.
Jeg er blevet såret.
Min far blev dræbt, da jeg var ni år gammel.
Min mor blev taget fra mig, før jeg kunne huske hende.
Det gør ondt.
Det gør ondt, og jeg er vred.
Vi vil alle have fred og kærlighed,
men volden tester os.
På en forskruet måde gør den os til sine slaver.
Fordi smerte og tab føles så forfærdeligt indeni,
at man vil hade, og man vil såre andre.
Hvad gør vi?
Hvordan stopper vi den onde cirkel?
Vold, tab, smerte.
Vold, tab, smerte, mere vold.
Hold op!
Hold op.
Jeg vil bare råbe "hold op".
Men det er ikke nok.
Det virker ikke.
Jeg ser en positiv vision for mig.
En tro, vi alle kan dele,
på at vi kan bygge en fremtid sammen i håb.
En fremtid, hvor vi er trygge ved hinanden.
Men…
…det er ikke så let eller enkelt.
Fordi folk har stadig ondt, og de er stadig vrede.
Vi kan ikke ignorere det
eller lade, som om det forsvinder.
På en eller anden måde må vi holde det hele i vores hjerter på samme tid.
Vi må anerkende vægten af smerte og tab,
men åbne øjnene og tillade os håb,
og måske kan vi tilgive og elske igen.
Vi skal give børnene en chance for at arve en fremtid
fyldt med fred.
For at give dem det skal vi holde smerte og kærlighed i vores hjerter på samme tid.
Vi ville spille dansemusik under festlighederne,
men jeg ved ikke, om det føles rigtigt længere.
Faktisk, kong Ezran, hvis det er i orden,
har jeg skrevet en sang, som jeg gerne vil dele.
Den hedder "En sang om kærlighed og tab".
Jeg er ikke en morder,
men hvis du vil aflevere staven til dens sande ejer,
udgør du en større fare for denne verden, end jeg kan tillade.
Du må dø!
Fulger morti…
Jeg var nødt til det.
Jeg kunne ikke lade ham skade dig.
Med mine sidste
åndedrag.
Du er en vis og særlig dreng, Ezran.
Da du talte,
var det, som om du kunne se mit hjerte og min smerte.
Og fordi du så den, gjorde det smerten mindre.
Det føltes helende.
-Rayla? -Hej, Ezran.
Jeg vidste ikke, om du ville se mig, sådan som jeg rejste.
Jeg er ked af, at jeg…
Jeg har savnet dig så meget. Det har vi alle.
Ziards stav er blevet stjålet.
Det kan kun betyde én ting.
Den nedfaldne stjerne er vendt tilbage.
Tekster af: Anja Molin