‎UN SERIAL NETFLIX
‎Din episoadele anterioare…
‎Ce secrete ascunzi?
‎„În întuneric, caută o stea căzătoare.”
‎Am pregătit o surpriză pentru toți.
‎Vin niște oaspeți speciali în Katolis.
‎Regina Dragon vine în Katolis. ‎Și îl aduce pe Zym!
‎Vezi? E un semn!
‎Dragonii pleacă! ‎Nici nu trebuie să ne furișăm.
‎Vom putea recupera toiagul fără probleme.
‎Bună!
‎CAPITOLUL TREI: ULUIRE
‎Rayla, ce faci aici?
‎M-am întors.
‎Da, văd.
‎Arăți bine, Callum.
‎Da. Mulțumesc.
‎Și tu, Momeală.
‎Toată ziua…
‎Adică toată săptămâna,
‎am fost agitată și m-am tot frământat.
‎Dar acum că te văd în sfârșit…
‎tot am emoții.
‎Știi ce? Mâine am o zi aglomerată.
‎- Ar trebui să mă culc. ‎- Ce?
‎Dar nu ne-am văzut de doi ani.
‎Nu crezi că merită ‎să depășești ora de culcare?
‎Sunt obosit.
‎Bine. Despre ce vrei să vorbim?
‎Eu… Despre orice.
‎Mă bucur atât de mult să te revăd, Callum!
‎Bine.
‎De ce te-ai întors?
‎Cred că l-ai găsit pe Viren. ‎Era mort până la urmă?
‎Nu l-am găsit.
‎Deci ai dispărut doi ani ‎fără niciun motiv!
‎E în regulă. Callum e drăguț.
‎Glumește.
‎Ea cine e?
‎Ea e Stella. E o maimuță ‎căreia îi plac îmbrățișările.
‎Am găsit-o singură.
‎E orfană. Sau era.
‎Dar acum are o mămică.
‎Callum, știu că plecarea mea te-a rănit.
‎Poate. Știi ce? ‎Ți-am spus deja că nu vreau să vorbesc.
‎Da. Dar ar fi în regulă ‎dacă aș rămâne și nu am vorbi?
‎Priveliștea e uluitoare.
‎Tu ești uluitoare.
‎Ai grijă! Am o chestie cu magie neagră ‎în geantă care îți poate lua respirația.
‎Te rog să nu o faci!
‎Mă duc să găsesc toiagul tatălui meu.
‎Ai grijă să nu se întoarcă Regina Dragon.
‎Bine. Dar, pentru că te duci singură,
‎promite-mi că mă anunți ‎dacă ai nevoie de ajutor.
‎Ce semnal să dau?
‎Fluieră. Știi să fluieri, nu?
‎Îți unești buzele și sufli.
‎Am avut ceva foarte special.
‎Dar am devenit obsedată de răzbunare,
‎încât am riscat să pierd ‎cel mai bun lucru pe care l-am avut.
‎Pe tine.
‎Ești atât de scârbos.
‎Unde e Callum? Trebuia s-o întâmpine ‎pe Regina Dragon cu un bang colorat!
‎Scuză-mi ignoranța față de artele magice, ‎dar ce e un „bang”?
‎E ca un…
‎E complicat, dar simplu.
‎O să vezi.
‎Rege Ezran, îmi fac griji pentru ceva ‎mai puțin distractiv și colorat.
‎Ceremonia cadourilor.
‎Mă tem că e insensibil ‎să o ținem în Valea Mormintelor.
‎Ce?
‎E un loc sacru, frumos. E un loc al păcii.
‎Unii mi s-au adresat în confidență.
‎Se tem că onorarea unui dragon
‎într-un loc de comemorare ‎pentru atâtea persoane importante,
‎unele care au murit din cauza lor, ‎e jignitor.
‎Dar exact asta e ideea.
‎Există o istorie.
‎Vrem să trecem peste asta ‎pentru un viitor mai luminos.
‎- E multă furie, rege Ezran. ‎- Ai încredere în mine.
‎Ai încredere în mine.
‎E o zi fericită și va fi începutul ‎unei mari ere de pace.
‎Uite-i că vin! Zym ne poate vedea. ‎Vor ateriza.
‎Mă gâdilă. E plăcut.
‎Rege Ezran!
‎Zubeia, regina dragonilor,
‎Maiestatea ta Cerească,
‎stăpână a cerurilor, ‎pământurilor și mărilor din Xadia,
‎îți urez bun-venit în…
‎Zym! Mi-a fost dor de tine, amice!
‎Ești cam ciudată, nu?
‎O masă mică.
‎Cam mică pentru un dragon.
‎Nu ești o masă de dragon, ‎ești un buton de dragon!
‎Planul oficial era să vă întâmpinăm
‎cu un spectacol de lumini și culoare ‎oferit de Înaltul Mag,
‎dar se pare că nu e aici, așa că…
‎Bună! Ez, te superi dacă… ‎Am lucrat la asta.
‎Așa că, în schimb, vă vom primi ‎cu stand-upul gărzii regale Soren.
‎Doamne!
‎Bun-venit!
‎Ne-am mai întâlnit.
‎Poate vă aduceți aminte ‎că mă numesc Soren.
‎Dar, văzându-vă cum ați zburat, ‎voi sunteți cei care s-or ridicat.
‎Cum îți dai seama ‎cât cântărește un dragon?
‎Folosești un cântar-dragon.
‎Pe dragoni nu îi interesează greutatea.
‎Bine, dar dacă v-ar interesa?
‎Dacă v-ar interesa, ‎cântarul măsoară greutatea.
‎Da. Așa e. E foarte amuzant.
‎Știam eu.
‎Da!
‎Ce?
‎Nu!
‎Nu! Am întârziat!
‎Manus. Pluma. Volantus!
‎Mai am niște glume amuzante, ‎dar mă opresc aici,
‎fiindcă nu vreau ca numărul meu ‎să „dragoneze”.
‎Mulțumesc! Eu sunt Soren. ‎Acesta a fost momentul meu.
‎A fost foarte bine!
‎A fost surprinzător de bine primit.
‎În continuare urmează gustările.
‎Arată și miroase uimitor. ‎Chiar sunt onorată că ați…
‎Stați!
‎Îmi pare rău! Îmi pare atât de rău!
‎Înaltul Mag Callum a venit ‎să vă întâmpine.
‎Eritque arcus ignis!
‎Bine. Știți ce? Eu…
‎Bang.
‎În numele dragonilor și al primilor elfi,
‎declar că acesta e cel mai delicios gem ‎din toată Xadia!
‎Haide, toiag! ‎Trebuie să fii aici pe undeva.
‎Am niște cercei drăguți ‎care ar merge cu tine.
‎Poate vei fi mai ușor de găsit ‎dacă te fac să strălucești.
‎Lux revelare!
‎Încă puțin și-l eliberez pe Aaravos.
‎Ventum Magneticus!
‎Nu!
‎Peste cadavrul meu.
‎Dacă așa vrei.
‎Velox Ignis!
‎Tarta cu gem a fost un dar al bucuriei.
‎Acest tablou e un dar al speranței ‎și prieteniei. Sper să vă placă.
‎Îmi pare foarte rău!
‎Arma Virtutis!
‎Manus. Pluma. Volantus!
‎Suc de colți, nu miroși prea bine.
‎Lasă toiagul!
‎Aspiro Frigis!
‎Dă-mi-l!
‎Niciodată. Îl voi distruge înainte ‎de a fi folosit pentru a face rău.
‎Nu înțeleg.
‎Nu știu ce s-a întâmplat.
‎Cine a făcut asta? Să recunoască!
‎Dacă vreți să-i spuneți ‎ceva Reginei Dragon,
‎ar trebui să-i spuneți în față.
‎Fața ei adevărată care vă poate mușca!
‎Haide, lașule!
‎Aveam un discurs pregătit pentru azi.
‎Era despre pace, iubire și speranță.
‎Dar cred că am omis ceva.
‎Am ignorat ceva adevărat.
‎Am negat ceva incontestabil.
‎Suntem furioși.
‎Eu sunt furios. Am fost rănit.
‎Tata a fost ucis când aveam nouă ani.
‎Mama mi-a fost luată ‎înainte să-mi amintesc de ea.
‎Doare! Simt durere și sunt furios.
‎Toți vrem pace și toți vrem iubire.
‎Dar violența ne testează.
‎Într-un mod ciudat, ‎ne transformă în cauza ei.
‎Pentru că durerea și pierderea ‎sunt atât de îngrozitoare,
‎încât vrei să urăști, ‎vrei să rănești pe altcineva.
‎Deci ce facem?
‎Cum să oprim acest ciclu?
‎Violență, pierdere, durere.
‎Violență, pierdere, durere, ‎mai multă violență.
‎Opriți-vă!
‎Vreau doar să țip: „Opriți-vă”.
‎Dar nu e suficient.
‎N-o să meargă.
‎Mă gândesc la o viziune pozitivă.
‎Un crez comun.
‎Că putem construi ‎un viitor împreună în speranță.
‎Un viitor în care putem fi în siguranță.
‎Dar…
‎nu e așa de ușor sau simplu.
‎Pentru că oamenii încă suferă ‎și încă sunt furioși.
‎Nu putem ignora asta.
‎Sau să ne prefacem că va dispărea.
‎Cumva, trebuie să ținem totul în noi ‎în același timp.
‎Trebuie să recunoaștem ‎greutatea durerii și a pierderii,
‎dar să ne permitem să sperăm
‎și poate să iertăm și să iubim din nou.
‎Trebuie să le dăm copiilor de azi o șansă ‎să moștenească un viitor plin de pace.
‎Ca să le oferim asta, trebuie să păstrăm ‎și durere și iubire în inimile noastre.
‎Voiam să cântăm niște muzică de dans ‎în timpul festivităților,
‎dar nu cred că se mai cuvine.
‎De fapt, rege Ezran, dacă îmi permiți,
‎am scris o lucrare ‎pe care aș vrea să o împărtășesc.
‎Se numește ‎„Un cântec al iubirii și pierderii”.
‎Nu sunt un ucigaș.
‎Dar dacă vrei să înapoiezi toiagul ‎adevăratului său proprietar,
‎ești un pericol mai mare ‎pentru această lume decât pot permite.
‎Trebuie să mori!
‎Fulger Morti…
‎A trebuit.
‎Nu l-am putut lăsa să te rănească.
‎Cu ultima…
‎suflare.
‎Ești un băiat înțelept și special, Ezran.
‎Când ai vorbit, ‎parcă mi-ai văzut inima și durerea.
‎Și faptul că ai văzut, ‎parcă i-a diminuat intensitatea.
‎A fost ca un proces de vindecare.
‎- Rayla? ‎- Bună, Ezran!
‎Nu știam dacă vrei ‎să mă mai vezi după cum am plecat.
‎Îmi pare rău că…
‎Mi-a fost tare dor de tine. ‎Tuturor ne-a fost.
‎Toiagul Ziardului a fost furat.
‎Mă tem că asta însemnă un singur lucru.
‎Steaua Căzută s-a întors.
‎Subtitrarea: Alina Anescu