NETFLIX-SARJA
Aiemmin:
"Pimeydessä katso pudonnutta tähteä."
Callum, tiedän, että lähtöni satutti sinua.
Sopisiko, jos jäisin?
Tarvitsemme sauvaasi kotilon avaamiseen.
Vain kuolleen ruumiini yli.
Fulger…
Viimeisillä -
hengenvedoillani.
KIRJA 4 MAA KAPPALE 4 PEILIMAAILMA
Ziardin sauva on varastettu.
Se voi tarkoittaa vain yhtä asiaa.
Pudonnut tähti on palannut.
Voi ei! -Menikö se… Mitä?
Nuo kasvot. Oliko se…
Se oli mahtava taivasmaagi Ibis.
Taistelit hänen rinnallaan. Mikset muista?
Muistan minä, mutten ollut varma nimestä.
Ehkä tietäisit, jos olisit ollut täällä.
Callum. -Mitä? Hän olisi tiennyt.
Niin kai.
Kuningas Ezran, kiitos vierailusta valtakuntaasi.
Minun on valitettavasti aika palata omaani.
Odota! Älä mene vielä.
Jos Pudonnut tähti vaarantaa koko maailman,
voimme ratkaista ongelmamme yhdessä.
Nuori kuningas, arvostan ajatusta,
mutta Ibisin varoitus on liian vakava.
Lähden välittömästi Zymin kanssa.
Ymmärrän.
Zym! Minne sinä menit? Hän oli juuri tässä.
Hän on ollut viime aikoina itsepäinen.
Zym! Tiedän, että kuulet minut. On aika mennä kotiin!
Ei hän ole kaukana. Etsin hänet ja tuon takaisin.
Voisitko…
Voisitko pitää sen toistaiseksi?
Hyvä on.
Meidän pitäisi levätä.
Tehdään aamunkoitteessa loitsu kotelon avaamiseksi.
Sielunliekki, joka palat pimeydessä
Ohjaa hänet yön halki
Nuotio.
Nuotio!
Ei avotulta. Koko leiri palaa!
Kaikki hyvin. Sinun pitää mennä kotiin äitisi kanssa. Olen aina luonasi.
Harmi, että sinun pitää mennä. Voisimmepa yhdistää voimamme -
ja kohdata vaaran yhdessä.
Kuningas Ezran, on ehkä keino. Mene hänen mukaansa.
Katolis tarvitsee minua. -Maailma tarvitsee sinua nyt.
Korkea neuvosto huolehtii kansasta.
Totta. Valtakunta on hyvissä käsissä.
Ezran, olen tehnyt jotain. Se on uudenlaista hyytelötorttua.
Hyytelön sijasta -
siinä on keksimääni ruskeaa liejua.
Sanon niitä ruskeiksi liejutortuiksi.
Oletko varma ruskeasta liejusta?
Eihän se ole kuin tekemääsi outoa leipää, josta vain Syötti piti?
Ai Puisleipäkö?
Ei ole.
Lupaan sen. Ruskea lieju on mahtavaa!
Rayla, mitä odotat?
En tiennyt,
halusitko minun tulevan.
Sinun pitää tulla. Nouse kyytiin.
Odota!
Ensin nopea pysähdys. Ibis puhui Pudonneesta tähdestä.
Yksi juttu voi olla tärkeä. Se on peili.
Soren, tarvitsen apuasi.
Jos hän hakee peilinsä, haen hammasharjani.
Sammuta se. Sytytät pian leirin tuleen.
Kuka olet? Mistä lähtien ihminen voi komennella minua?
Suunnittelin leirin ja tein puolet siitä omin käsin.
Avotulen teko on kielletty.
Äitini kuoli tänään.
Tuo on hänen henkitulensa.
Sen pitää palaa yön yli, jotta aamulla hänen henkensä palaa auringonvaloon.
Mikään ei saa palaa yön yli. -Ole kiltti!
En salli yhtään kipinää tai kekälettä.
Valvon koko yön.
Ei!
Et voi vaarantaa muita taikauskosi takia.
Tuossa se peili on.
Tunnen sen hyvin.
Se oli isälleni pakkomielle.
"Pimeydessä katso pudonnutta tähteä."
Tämä peili liittyy maailmaan palaavaan pahuuteen.
Viedään se mukanamme Myrskytorniin.
Callum, pidät magiasta, mutta…
Toivottavasti olet varovainen.
Se voi muuttaa ihmisiä.
Nostetaan se yhdessä. Lasken kolmeen.
Sorenilla on oma voimanlähde.
Niitä sanotaan lihaksiksi.
Flexio!
Vai mitä? Ihan kuin sinä.
Hetkinen! Melkein unohdimme Syötin.
Syötti, olet mahtava!
Valmista on.
Jos se palaava Pudonnut tähti -tyyppi -
on Pudonnut tähti, oliko hän joskus vain tähti?
Hänen nimensä on Aaravos,
ja hän oli tähti.
Tähtikajohaltija.
Yksi Suurista, joita kaikki kunnioittavat ja rakastavat.
Kunnes paljastimme kauan jatkuneen petoksen.
Satoja vuosia sitten, ennen kuin Avizandum oli Lohikäärmekuningas,
Lohikäärmekuningatar Luna Tenebris kuoli salaperäisesti.
Lunalla ei ollut perillistä,
ja muut arkkilohikäärmeet taistelivat hänen seuraajastaan.
Konfliktin paisuessa kohti väistämätöntä väkivaltaa -
auringontulihaltijoiden johtaja, kuningatar Aditi, välitti rauhaa.
Arkkilohikäärmeet luottivat viisaaseen ja kilttiin johtajaan -
ja lupasivat suostua hänen päätökseensä.
Ennen kuin hän sai rauhan aikaiseksi, kuningatar Aditi katosi.
Syntyi kaaosta ja hämmennystä. Sota uhkasi tuhota Xadian,
koska haltijat epäilivät lohikäärmeiden tappaneen kuningattarensa.
Totuus tuli yllättävästä lähteestä.
Nuori ihmistyttö löysi menneisyydestä suuren salaisuuden.
Se paljasti vaarallisen petturin.
Hän oli yksi Suurista, tähtikajohaltija Aaravos.
Tuhannen vuoden ajan -
Aaravos oli vedellyt langoista nukkemestarin tavoin.
Jokainen iso kriisi -
vaikutti nerokkaan ja vahvan johtajan työltä,
mutta joka tapauksessa -
Aaravos kuiskaili salaa heidän korviinsa.
Olen pahoillani,
mutta -
eilinen oli yksi elämäni vaikeimmista päivistä.
Tapoin jonkun!
Hän oli maagi.
Taivassiipi-haltija.
Hän aikoi tappaa Claudian. Minun oli pakko.
Rakastan tytärtäsi kauheasti.
Katso, miten hän nukkuu. Hän on täydellinen.
Olen aina ollut valmis tekemään kaikkeni perheeni suojelemiseksi,
oli se sitten vaarallista tai alhaista.
Mutta kivulias tuska sekoittuu rakkauteen -
tällaisilla hetkillä.
Rakkauden nimessä -
voi tehdä anteeksiantamattomia tekoja,
joita ei anna itselleen anteeksi.
Ole kiltti.
Miten voin elää sen kanssa? Miten kestän näitä tunteita?
Minä kerron.
Kyllä! Haluan tietää.
Ryhdistäydy.
Kiittämättömät haltijat. Me ihmiset autamme teitä jälleenrakennuksessa!
Sammuta tuli.
En voi tehdä sitä!
Jos et sammuta sitä, teen sen puolestasi!
Mitä?
Mitä tuo oli? -Komentaja, savua.
Tämä on kamalaa! -Kaada vettä.
Pysäyttäkää heidät!
Mitä tapahtuu?
Jos johtajat olivat nerokkaita,
miksi he kuuntelivat niin pahaa olentoa?
Aaravos antoi heille jotain, mitä he halusivat kovasti.
Aaravos valitsi instrumenteikseen -
voimakastahtoisia ja vahvasydämisiä ihmisiä,
joilla oli kyltymätön magian jano.
Aaravos antoi heille pääsyn universumin mysteereihin.
Maagit.
Niin. Hän saalisti maageja.
Mitä sinä teit? Miten pysäytit hänet?
Tähtikajohaltija ei ole tavallinen vihollinen.
Vihollisemme oli taivaallinen olento,
jonka voimat olivat valtavat ja salaperäiset.
Jopa liittouduttuani Avizandumin -
ja muiden arkkilohikäärmeiden kanssa emme uskaltaneet kohdata häntä.
Meidän piti päihittää Aaravos hänen omassa pelissään.
Emme voineet paljastaa tietävämme hänestä.
Me juonimme ja petimme huijaria,
jotta juuri oikealla hetkellä hän rentoutuisi,
jotta voisimme vangita hänet.
Loimme taikavankilan,
jonka piti vangita hänet ikuisuudeksi.
Osa sen voimista tulee siitä, ettei kukaan tiedä sen sijaintia.
Joka arkkilohikäärmeellä oli vihje.
Heillä oli palapelin pala, mutta kellään ei ollut kaikkia niistä.
Avizandum sai lumotun kuvastimen,
jotta hän voi vahtia Aaravosia -
ja varmistaa tämän pysyvän vangittuna.
Myrskytorni. Olemme perillä.
Joku on sen huipulla!
Voi ei.
Me myöhästyimme.
Hän on poissa.
Ibis oli enemmän kuin suuri maagi.
Hän oli loistoystävä.
Ibisin menetys on sydäntä särkevää.
Mutta maailma kokee valtavasti sydänsärkyä ja menetyksiä,
jos emme pysäytä Aaravosia.
Noin.
Hankit jotenkin Avizandumin kuvastimen.
Sehän tarkoittaa peiliä, vai mitä? Joten kyllä. Lordi Viren varasti sen.
En tiennyt aiemmin, mikä tai kenen se oli.
Kuvastin on lumottu.
Se on yhteydessä identtiseen peiliin taikavankilassa.
Kun sen pintaan ei osu valoa, se muuttuu ikkunaksi,
jonka läpi näkee suoraan vankilaan.
Siinä on järkeä.
"Pimeydessä katso pudonnutta tähteä."
No niin, unikeot. Aurinko nousee!
On loitsun aika!
Loitsu vaatii auringon ensi säteitä kotilon avaamiseksi. Valmistautukaa!
Aurinko nousee.
Pimeys ei riitä peilin läpi näkemiseen. -Vähäinen auringonvalo ei haittaa.
Vocare Nimbum.
Se toimii!
Olen myrskylohikäärme.
Toivottavasti se toimii.
Isä, aika loppuu!
Loitsu tarvitsee auringon ensi säteitä.
Ei toisia, kolmansia eikä neljänsiä.
Ensimmäisiä!
Minä teen sen.
En tiennyt, että se pystyy tuohon.
Claudia tuntee…
Olkaa hiljaa! Teen loitsun.
Callum?
Zubeia, et ole vanhentunut yhtään.
Näytät yhtä nuorelta ja upealta kuin päivänä, jona petit minut.
On ikävä kuulla puolisosi ennenaikaisesta ja traagisesta kuolemasta.
Ovatko he mestareita, joiden kanssa yrität estää minua?
He ovat vain säälittäviä lapsia.
Ruikuttava lapsikuningas,
joka ui liian syvällä.
Ja hän tietää sen.
Kuunvarjosalamurhaaja…
Voiko tämä olla oikein?
…joka ei kykene tappamaan.
Epäonnistunut poika,
jonka isä toivoo, ettei tämä olisi syntynyt.
Auts.
Sekä suosikkini, ihmismaagi.
Jo pimeyden tahrima,
ja jonka kohtalo on toimia juuri haluamallani tavalla.
Hetkeni on koittanut.
Paluuni tähän maailmaan on väistämätön.
Callum!
Voi, Callum.
Tekstitys: Petri Nauha