EN NETFLIX-SERIE
Tidligere på Drageprinsen:
"I mørket, se opp på en fallen stjerne."
Callum, jeg vet at det såret deg at jeg dro.
Er det greit om jeg blir?
Vi trenger staven din for å åpne kokongen.
Over mitt lik!
Fulger…
Med mitt siste åndedrag.
BOK 4 - JORD KAPITTEL 4: GJENNOM SPEILET
Ziards stav er stjålet.
Det kan bare bety én ting.
Den falne stjernen er tilbake.
-Å nei. -Gikk det…? Hva?
-Det ansiktet. Var det…? -Det var Ibis, den store himmelmagusen.
Du kjempet ved hans side. Husker du ingenting?
Jo, men ikke navnet hans.
Det ville du husket om du hadde vært her.
Callum.
Hva? Hun ville det.
Jeg antar det.
Kong Ezran, takk for mitt besøk i kongeriket ditt.
Jeg er redd jeg må tilbake til mitt.
Vent! Ikke dra ennå.
Hvis den falne stjernen er en fare hele verden vil møte,
er det en sjanse til å løse problemene våre.
Unge konge, jeg setter pris på tanken,
men Ibis' advarsel er for alvorlig til å utsette det.
Jeg tar med meg Zym og drar straks.
Jeg forstår.
Zym! Hvor ble det av deg? Han var her nettopp.
Han har vært så egenrådig i det siste.
Zym! Jeg vet at du kan høre meg. Det er på tide å dra hjem!
Han har ikke dratt langt. Jeg skal finne ham.
Hvorfor beholder du den ikke inntil videre?
Ok. Vi må hvile litt.
Ved daggry kaster vi trolldommen for å åpne kokongen.
Sjeleflamme som brenner i mørket
Veiled henne gjennom natten
Fyr!
Ingen åpen ild. Hele leiren vil ta fyr!
Det går bra.
Du må dra hjem med moren din. Du vet at jeg alltid er med deg.
Det er synd at du må dra.
Jeg skulle ønske at vi kunne kombinere styrken vår og møte dette sammen.
Kong Ezran, kanskje det finnes en måte. Bli med henne.
-Men Katolis trenger meg. -Verden trenger deg nå.
Høyesterådet kan ta seg av folket, det lover jeg.
Du har rett. Kongeriket vil være i gode hender.
Ezran, det er noe jeg har jobbet med. En ny type geléterte.
Men i stedet for gelé
har den denne brune, grøtete greia som jeg har funnet opp.
Jeg kaller dem brune gjørmeterter.
Er du sikker på denne brune gjørmen?
Den blir vel ikke som det rare brødet du laget
som bare Mat likte?
Å, mener du grumpernickel? Å nei.
Jeg lover. Den brune gjørmen er utrolig!
Rayla, hva venter du på?
Jeg visste ikke om du ville at jeg skulle bli med.
Det må du. Klatre opp.
Vent!
Et raskt stopp først. Ibis sa "den falne stjernen".
Jeg har noe som kan være viktig. Det er et speil. Soren, du må hjelpe meg.
Om han får et speil, henter jeg tannbørsten min.
Slukk det. Du setter fyr på hele leiren.
Hvem er du?
Hvordan kan et menneske si hva jeg skal gjøre?
Jeg er arkitekten som designet denne leiren. Jeg bygget halvparten selv.
Åpen ild er forbudt.
Moren min døde i dag. Dette er åndeflammen hennes.
Den må brenne hele natten
så hennes ånd kan vende tilbake til solens lys ved daggry.
-Ingenting får brenne hele natten. -Vær så snill!
Jeg lover. Det blir ingen gnister.
Jeg skal våke til daggry.
Nei!
Vi kan ikke risikere alles liv for din overtro.
Der er det. Speilet.
Jeg kjenner det speilet for godt. Faren min var besatt av det.
"I mørket, se opp på en fallen stjerne."
Speilet er knyttet til at det onde vender tilbake til verden.
-Vi må ta det med oss til Stormspiret. -Callum, jeg vet at du elsker magi, men…
Jeg håper du er forsiktig, for det kan forandre folk.
Kom igjen, vi løfter det sammen på tre.
Soren har sin egen primærkilde. Det kalles muskler.
Flexio! Ikke sant? Som du gjør det.
Vent litt. Vi glemte nesten Mat.
Mat, du er best.
Ok. Klar nå.
Den fallen stjerne-personen som kommer tilbake,
har hen noen gang vært bare en stjerne?
Han heter Aaravos. Og ja, han var en stjerne.
En stjernealv.
En av De store, respektert og elsket av alle.
Til vi avdekket forræderi.
For hundrevis av år siden, før Avizandum ble dragekongen,
døde dragedronningen, Luna Tenebris, på mystisk vis.
Luna hadde ingen arving,
og de andre erkedragene kjempet en bitter kamp om tronen.
Konflikten utviklet seg uunngåelig til vold,
og den store lederen for solstormalvene, dronning Aditi, grep inn som fredsmegler.
Erkedragene stolte på denne kloke og snille lederen
og gikk med på å overholde det hun bestemte.
Men før dronning Aditi kunne skape fred i verden, forsvant hun.
Det brøt ut kaos og forvirring, og krigen truet med å rive Xadia i stykker.
Nå mistenkte alvene at dragene hadde drept dronningen deres.
Men sannheten kom fra en uventet kilde.
En ung menneskejente avdekket en stor, historisk hemmelighet.
En farlig bedrager ble avslørt.
Det var en av De store, solstormalven Aaravos.
I 1000 år hadde Aaravos trukket i usynlige tråder som en dukkefører.
Enhver stor krise i verden så ut til
å være skapt av en genial og mektig leder.
Men i hvert tilfelle
var det Aaravos som hvisket dem i øret i hemmelighet.
Unnskyld. Det er bare…
I går en av de tøffeste dagene i mitt liv.
Jeg drepte noen.
Han var en magus. En himmelalv.
Han skulle ta livet av Claudia. Jeg hadde ikke noe valg.
Jeg elsker datteren din så høyt.
Se på henne når hun sover. Hun er perfekt.
Jeg har alltid vært klar for å gjøre alt for å beskytte familien min.
Uansett hvor farlig eller sjofelt det var.
Men i de øyeblikkene føler man
en smerte blandet med kjærlighet.
I kjærlighetens navn
kan du utføre så utilgivelige handlinger at du aldri kan tilgi deg selv.
Vær så snill.
Hvordan kan jeg leve med det? Hvordan takler jeg disse følelsene?
Jeg skal si deg hvordan.
Ja! Vær så snill, jeg må vite det.
Ta deg sammen.
Dere utakknemlige alver. Vi mennesker er her for å hjelpe dere å gjenoppbygge!
Slukk flammen.
Jeg klarer det ikke. Jeg kan ikke!
Hvis du ikke slukker den, gjør jeg det for deg!
Hva?
-Hva var det? -Kommandør, røyk.
-Så grusomt. -Gjør det. Kast vannet.
Noen må stoppe dem!
Hva skjer her?
Hvis disse lederne var geniale,
hvorfor lyttet de til en ond person som hvisket dem i øret?
Aaravos kunne gi dem noe som de gjerne ville ha.
Aaravos valgte mennesker med sterke hjerter og sjeler
som sine instrumenter,
men de hadde også en uslukkelig tørst etter magi.
Aaravos kunne gi dem tilgang til universets store mysterier.
-Maguser. -Ja. Magusene var byttet hans.
Hva gjorde du? Hvordan stanset du ham?
En stjernealv er ingen vanlig fiende.
Vår motstander var et vesen fra himmelen med enorme og mystiske krefter.
Selv etter at Avizandum og jeg allierte oss
med de andre erkedragene,
kunne vi ikke risikere en direkte konfrontasjon.
Vi måtte slå Aaravos i hans eget spill.
Vi kunne ikke vise at vi visste om forbrytelsene hans.
Vi måtte konspirere, planlegge og lure den bedrageren
slik at han senket guarden i det rette øyeblikket.
Da kunne vi fengsle ham for alltid.
Det ble laget et magisk fengsel
hvor den skurken skulle være i all evighet.
En del av fengselets styrke er at ingen vet hvor det er.
Alle erkedragene hadde en ledetråd.
En bit av puslespillet, men ingen av dem hadde hele bildet.
Avizandum fikk et fortryllet speil
så han kunne holde øye med Aaravos
og sørge for at han forble fanget og hjelpeløs.
Stormspiret. Vi er fremme.
Det er noen på toppen!
Å nei.
Vi kom for sent. Han er død.
Ibis var mer enn en stor magus.
Han var en god venn. Å miste Ibis er hjerteskjærende.
Men verden vil møte en foss av hjertesorg og tap
hvis vi ikke stopper Aaravos.
Sånn.
På en eller annen måte har du Avizandums speil.
Jeg er ganske sikker på at det er et speil, så ja.
Lord Viren stjal det.
Jeg har ikke visst hva det var, eller hvem som eide det, før nå.
Speilet er fortryllet
og er knyttet til et identisk speil i det magiske fengselet.
Når ikke noe lys blir reflektert, blir det klart som et vindu,
og du kan se direkte inn i selve fengselet.
Det gir mening.
"I mørket, se opp på en fallen stjerne."
Kom igjen, latsabber. Det er daggry! Det betyr at det er tid for trolldom!
Trolldommen åpner kokongen med den første solstrålen.
Gjør dere klare!
Solen står opp.
Det blir ikke mørkt nok til å se gjennom speilet.
Litt sollys er ikke noe problem.
Vocare Nimbum.
Det funker!
Jeg er en stormdrage.
Jeg håper det funker.
Pappa, tiden renner ut.
Trolldommen trenger solens første ståle. Ikke den andre, tredje eller fjerde.
Den første!
Jeg gjør det bare.
-Jeg visste ikke at det kunne det. -Claudia kjenner sin…
Vær stille! Jeg må kaste trolldommen.
Callum?
Zubeia, du har ikke blitt eldre.
Du ser like ung og henrivende ut som den dagen du forrådte meg.
Beklager din makes tidlige og tragiske bortgang.
Så dette er mesterne du har samlet for å prøve å stoppe meg?
De er bare patetiske barn.
Den sutrende barnekongen er
på dypt vann.
Og det vet han.
Måneskyggemorderen som…
Kan det stemme?
…ikke er i stand til å drepe?
Den mislykkede sønnen
hvis far ønsker at han aldri var blitt født.
Au da.
Og min favoritt, menneskemagusen.
Allerede besudlet av mørket
og bestemt av skjebnen til å spille rett i hendene mine.
Å, min tid er kommet.
Min gjenkomst i denne verden er uunngåelig.
Callum!
Å, Callum.
Tekst: Linda Hansen