SERIÁL NETFLIX
V předchozích dílech…
Jak s tím mám žít?
Jak se mám s těmi pocity vyrovnat?
Seber se.
Hvězdný elf je neobyčejný nepřítel.
Jeho kořistí se stali mágové.
Soren se ztratil. Nevrátil se.
Má kuráž. Určitě tam někde hledá Rexe.
Děcka?
Claudie?
KNIHA 4. ZEMĚ
KAPITOLA 7. POD POVRCHEM
Od doupěte Rexe Ignea nás dělí tři úrovně.
Říkám jim zóny nebezpečí.
Když je přežijeme, budeme se u draka ucházet o audienci
a doufat, že obětní dar postačí.
Počkat. Co myslíš obětním…
Jsme u první zóny.
- Teda. - Ty jo.
Labyrint z krystalů.
Kdybych si měl vybrat, kde zabloudím a umřu hlady, zamířím sem.
Prostě krása.
Najdeme tak i Sorena?
Soren má sílu. Přijde na to, jak přežít.
Claudie?
Jsi to ty?
Proč…
Proč máš na sobě pyžamo?
Cože?
Aha. Jo.
Když mi došlo, že se kamarádka bojí lesklých kovů, sundal jsem si brnění.
A pod brněním nosíš pyžamo?
Jo, šetřím si tak čas a mám pohodlíčko.
Ale pyžamo už necháme být.
Nesmíš do světa vypustit největší zlo všech dob.
Věděla jsem, že to nepochopíš.
Když nepřestaneš…
sám tě zastavím.
Honem. Musíme za ní.
Leť!
Prosím.
Hyje?
Je to síla. Ze všech těch drahokamů se rozzářila runová kostka.
Jen se netřpytí. Jsou plné primární magie.
Počkat. Něco o tom vím.
Zabijáci pomocí měsíčních opálů uměli vykouzlit maskování.
Přesně. V rubínech je sluneční energie a v akvamarínech zase mořská.
Smaragdy v sobě mají zemskou magii a safíry tu nebeskou.
Každý zdroj má drahokam. Vlastně pět ze šesti.
Počkat. Hvězdná magie žádný drahokam nemá?
Teoreticky ano. Říká se mu kvasarní kámen.
Ale jsou neskutečně vzácné.
Legendy praví, že jsou na světě jen tři.
Těchhle je ale spousta. Klidně si asi jeden vezmi.
Super. Měsíční jsou nejkrásnější.
Jo, taky bych řekl.
Myslím tím opály.
Chodby z krystalu sice vypadají nádherně, ale jak najdeme cestu ven?
Na cestu nám posvítí hudba.
Netuší někdo, co tím myslel?
Ne.
Něco mi vrtá hlavou.
Už je pozdě, ale Claudia se nevrátila.
Žádnou večerku nemá, Terry.
Ne, jistěže ne.
Už je dospělá. Mocná čarodějka.
Umí křísit z mrtvých. Postará se o sebe. Půjde spát, až se jí zachce.
Možná si vyrazila na půlnoční procházku, aby si oddechla na čerstvém vzduchu.
Nech mě být, Sorene!
Pozor!
Claudi!
To je ladicí krystal. Klepnutím dosáhnete rezonanční frekvence,
která vyvolá fotoemisi…
Uvidíte sami. Kdo to zkusí?
Tam je další krystal. Jdeme!
Ty jo!
Zónu nebezpečí jsem si moc užila. Už se těším na další.
Jen tak dál. Užijete si i další,
zvlášť jestli máte rádi schovku s netvory.
Co?
Promiň. Musel jsem tě svázat.
Jen si chci promluvit.
Většina sester si jen tak neodletí na hrozivých netopýřích křídlech.
Proč ses po bitvě nevrátila domů? Proč jsi mi neřekla, že jsi naživu?
Bál jsem se o tebe a…
stýskalo se mi.
Ale jsi na špatné straně, Claudie.
Vím to, protože… jsem tam sám byl.
Ještě ale není pozdě. Prosím. Můžeš se změnit!
Táta umřel, Claudie. Už ho nemusíš poslouchat.
Ještě se nevrátila.
Vážně vám to nedělá starosti?
K čemu mi jsou starosti?
No…
Chtěl jsem vám říct, že jsem zvážil vaši moudrou radu.
Radu? Asi si nevzpomínám, o čem to mluvíš.
Svoji filozofii jste myslím shrnul slovy: „Seber se.“
Hodně jsem nad tím dumal. Vážně.
Claudia vždycky říká, že nad vším moc přemýšlím.
Prý jsem kvůli tomu báječně zvláštní, takže…
Asi jste se mi snažil říct, že bych měl všechny pocity potlačit.
Ale to neudělám.
Ani náhodou. Mám sílu na to, abych všechno zvládl i s pocity.
Procítím úplně všechno.
Claudia má pravdu. Rozhodně jsi zvláštní.
A?
Možná i báječný.
Díky!
V rámci vaší filozofie mě napadá jedna věc,
která by nám oběma prospěla.
- Co tím myslíš? - Pořádné objetí!
Prosím ne.
Jasně.
Dobře. Respektuju vaše hranice.
Most přes temnotu odpovídá názvu.
Přelezeme úzký most nad hlubokou propastí.
Pád vás bude stát život.
Háček je v tom, že je tam naprostá tma.
- Nepomůžou pochodně? - Nebo Mlask. Posvítí nám na cestu.
To zní moc hezky, ale ne.
Sebemenší záblesk světla přiláká příšery.
Buď ho nenávidí, nebo se jím živí.
Každopádně se musíte obejít bez světla, jinak vás rozsápou na kusy.
Jste v pohodě?
- Jo. - Super!
Mám se bezvadně.
Most nakonec tak zrádný není.
Vlastně udělám přemet!
Raylo, to asi není nejlepší…
Můžeme se přes most prosím pomalu přeplazit? Prosím!
Jen vás škádlím, Callume. Uvolni se a vychutnej si temnotu.
Spadl mi měsíční opál. Měl by tady být.
- Už! - Světlo!
- Schovej ji.
Snad nás žádná stvůra neviděla.
Nezastavujte se. Už jsme za polovinou.
- No tak. Skoro tam jsme. Jak to jde? - Fajn.
- Super. - Už skoro.
Mlasku? Jsi tam? Není ti nic?
Dobře to dopadne. Věř mi.
Hlavně nepanikař a nezastavuj.
A nesviť.
Fulminus!
Honem!
Utíkejte!
Zyme!
- Jdeme! - Musíme pryč!
Bez něj nejdu.
Zyme!
No tak, kamaráde.
Nic.
Nic nevidím.
Zyme.
Ne.
Zyme!
Jo!
Mohli by se vrátit. Radši zmizíme.
No tak, Claudi.
Nechceš se mnou mluvit, ale musíš přestat.
Vím o Arvadosovi.
Avaroney?
Avravados. Ambernos!
Aaravos! Jmenuje se Aaravos. Není to žádná věda.
To jsem přece řekl.
Ne, neřekl. Nic o něm nevíš!
Vím, že nás všechny chce proti sobě poštvat.
Přivede svět do záhuby.
To se pleteš. Draci a elfové už nás nenávidí.
To není pravda. S draky a elfy jsem se spřátelil.
Určitě? Jste opravdoví přátelé, nebo tě jen využívají?
Vždycky pro ně budeš jen člověk. Vždycky na tebe budou shlížet.
Lidé před tisíci lety neměli vůbec nic.
Hladověli jsme v bídě a zoufalství. Sužoval nás hladomor a nemoci.
Ve válkách jsme se bili o to málo, co jsme si nahrabali.
Život byl jen o bolesti a utrpení.
Draci a elfové nehnuli ani prstem!
Soudili nás. Litovali nás.
Jak to víš?
Stejně jako ty.
Vždyť cítíš, že je to pravda.
Lidé utrpení cítí hluboko v kostech…
protože ho zakusilo tolik generací.
Claudie, nemyslím, že v kostech cítíme to samé.
Aaravos v lidi věřil,
i když nás draci a elfové měli za bezcenná, hloupá, špinavá zvířata.
Aaravos věřil, že máme na víc, a daroval nám magii.
Děláš, jako by nám udělal laskavost. Podle mě ale jen přináší potíže.
Možná by bez magie na světě bylo líp.
Bez magie bys byl po smrti.
Bez tátovy magie.
Můžeme na třetí zónu? Země lávy.
Jak se přes tu lávu máme dostat?
Stoupá a klesá jako za odlivu.
Stačí tady počkat a za pár hodin projdeme dál.
Možná je načase si odpočinout.
Z té lávy sálá hrozné horko. Ani náhodou tady neusnu.
Napsal jsem si kouzlo, co se výborně hodí. Vyčaruju větrný dóm.
Větrný dóm? Netušil jsem, že existuje,
ale potřebuju ho nejvíc na světě.
Je to… Jo!
Ventum circulo!
Teď je mi zas zima.
Raylo, asi s tebou potřebuju mluvit.
Jasně.
Jasně. Mluvení mám ráda.
To nic, Callume.
Ať už mi chceš říct cokoliv, dobře to dopadne.
Dobře.
Raylo…
Ano?
Potřebuju tě.
Abys mě zabila.
Co?
Potřebuju, abys mě zabila. Ne hned.
Ale kdyby se to zvrtlo, musíš mě zabít.
Když se mě tehdy Aaravos zmocnil,
cítil jsem se jako slaboch, co nic nezmůže.
Byl jsem jen loutka. Nebojím se, že mi ublíží.
Mám strach, že mnou napáchá zlo nebo ublíží lidem, na kterých mi záleží.
Prosím tě jen o to,
abys mě zabila, kdyby mě zase ovládl.
Slib mi to.
Proč mě taháš za nos?
Po tak pitomé prosbě mě nic lepšího nenapadlo.
Nehodlám tě zabít.
Callume, věříš přece, že osud máme ve svých rukách.
Nikdo se tě nezmocní a nerozhodne za tebe.
Bojím se, Raylo.
Co když kráčím k temnotě?
Tak se vydej jiným směrem, troubo.
Prostě musím.
Tak už to udělej!
Je to Aaravosův klíč. Nikomu nepomůže.
Ano, přesně tak.
Proto vím, že je na tebe spoleh.
Bude z ní cenný nástroj.
Není žádný nástroj.
Je moje dcera.
Je ráno a není tady.
Vlastně jsem vyrostl nedaleko odsud.
Opravdu?
Jo. Naše vesnice leží uprostřed Neprobádaného lesa.
Ukázal bych vám ji na mapě, ale protože je neprobádaný, žádnou nemáme.
Co se týče přesné polohy…
Netřeba ji znát.
Ta vůně…
Připomíná mi minulost. Cítím vůni dětství.
Když jsem byl mladší, ostatní elfové ve mně viděli laň.
Ale já jsem vždycky věděl, že jsem jelen.
Vybral jsem si jméno Terrestrius.
Je to silné jméno.
Něco našel!
- Claudiina taška. - Má potíže.
Dokázali jsme to!
Doupě Rexe Ignea.
Něco se mi nezdá.
Proč jsi neutekla?
Co jsi zač?
Co se to děje?
Děkuju, zlato.
- Netušila jsem, že ovládáš rostliny. - Ne, tak to není.
Vycházíme spolu. Když něco potřebuju, je na ně spoleh.
- Kde je táta? - Hned za mnou.
Ne.
Ne!
Překlad titulků: Hana Mišove