𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Tidligere i Drageprinsen.
Xadia har brug for dig.
Sol Regem, Solkongen.
Gå væk.
To mørke magikere rejser gennem Xadia og vil slippe en gammel ondskab løs.
Mægtige drager, hjælp os med at finde dem.
Din far er syg, Claudia.
Far! Du er i live!
Et våben, der kan ende en stjerneelvs jordiske liv. Våbnet.
-Vi fandt svaret. -Der er for mange.
En rift, og I bliver korrumperet.
DRAGEPRINSEN
MYSTERIET OM AARAVOS
ÆRKEMAGIKEREN AKIYU
På Xadias østkyst
brugte vi et runefyr til at tilkalde havets ærkedrage,
Domina Profundis.
Hun afslørede sandheden om Aaravos' fængsel.
Sandheden?
Fængslet ikke er, hvad man skulle tro.
Domina sagde ikke, hvor det er. Men hun sagde, hvem der kunne finde det.
Nå, er det "Domina" nu?
På fornavn med legendariske drager. Lyder fedt.
Det er det. Ikke sandt, Zym?
Domina fortalte, at ærkemagikeren Akiyu,
en tidevandsbunden elver, byggede fængslet.
Akiyu må vide, hvor det er. Vi kan stoppe Viren og Claudia fra at løslade Aaravos.
Eller hør her. På biblioteket lærte vi om Novasværdet,
der kan dræbe stjerneelver.
Det beskyttes af en sekt af himmelvingeelver, himmelelver,
i Stjerneskraberen, et utrolig højt tårn langt nord fra Det Frosne Hav.
Skal vi ikke få et dragelift derop,
låne Novasværdet,
vente på, at Aaravos kommer ud og så stikker vi ham. Farvel, skurk.
Ro på. Burde det ikke være sidste udvej?
Forhindrer vi ham i at slippe ud, kan vi løse det uden vold.
Bare vi havde tid, men Claudia og Viren er foran os.
Måske er Aaravos ude.
Åh nej. I giver mig den afgørende stemme, ikke?
Såret ser ikke godt ud. Det er helt magisk og gnasket.
Jeg har prøvet værre ting.
Jeg vil bare ydmygt foreslå, at uanset, hvad teamet nu gør,
så tager du en pause.
Bliv her og hvil dig. Du skal blive helt frisk.
Undskyld. Jeg vidste ikke, du var dragedoktor.
Og drik rigeligt med væske.
Jeg klarer mig, søde mennesker.
Det er besluttet. Vi skal møde ærkemagiker Akiyu.
En normal besværgelse kan ikke helbrede Sol Regems syn.
Det vil kræve noget utrolig sjældent, et solfrø.
Men skæbnen favoriserer os, Pharos. Min søster Janai har et solfrø.
Og vi tager det.
Hvor heldigt.
Hvis vi søger hendes solfrø, hvorfor er vi så i Måneskyggeskoven?
Fordi der er en her, der kan få frøet til os.
Kim'dael, blodmånejægerinden.
Han har ikke sagt et ord, siden feberen forsvandt. Jeg er urolig.
Han ser frisk nok ud. Han virker ellers okay.
Terry, han svarer ikke. Han spiser og taler ikke.
Han er helt katatonisk.
Jeg mener bortset fra det.
Falmer besværgelsen, der bragte ham til live?
Ærkemagiker Akiyu bor uden for tidevandssøerne.
Jeg tager til Stormspiret for at samle kræfter.
Men jeg vender tilbage hertil ved solnedgang.
Fantastisk. En tidevandssø, men alt er kæmpestort.
Se! En kæmpe søsnegl.
Jeg fandt de små og blev venner med dem.
De ser klamme ud, men de er søde.
De har et rigt indre liv.
Det er nogle store ådselsmåger.
De vil have en snack, og vi har den rette størrelse.
Jeg har en idé.
Hvad nu?
Ezran, kan du tale med dem?
Forsvind, onde fugle.
Smut! Kom så. Væk.
I er den mærkeligste familie af talende eremitkrebs, jeg har set.
Mine muskler er altid for store.
Det er rart at se dig komme ud af din skal.
Hej. Er du den legendariske ærkemagiker Akiyu?
Akiyu?
Ligner jeg en legendarisk ærkemagiker?
Jeg prøver ikke at dømme, men nej.
-Folk kalder mig Tidevandsbundne Tina. -Hvor er Akiyu? Vi har brug for hjælp.
Åh, kloge og meget farlige ærkemagiker,
hersker over det salte dyb,
du har besøg.
-Hvem skal jeg sige, I er? -En gruppe modige eventyrere.
En gruppe særlinge.
Ja.
Det tænkte jeg nok.
Glem det.
-Vent. Må jeg sige noget? -Nej. Det er min konkylie.
Sig til ærkemagikeren, verden er i fare.
For længe siden blev en ond stjerneelver fængslet.
Sig det ikke til hende, men til ærkemagikeren.
Vi vil se hende. Og du stopper os ikke.
Fejltrin. Hun slår jer sikkert ihjel.
Hvis ikke, slår hun mig ihjel.
Nu er I advaret.
Far.
Selvom du ikke taler, ved jeg, du er derinde.
Ingenting.
Hej, skat. Vær ikke ked af, at han ikke taler.
Hvem har brug for ord? Ikke bier.
-Hvad? -Bier.
De taler ikke med ord. De kommunikerer med dans.
Jeg tror ikke, han vil danse for os.
Måske skal vi bare starte samtalen.
Hvad vil du fortælle ham?
At jeg elsker ham, og jeg er her for ham uanset hvad.
Herligt. Gør som mig, og vrik med numsen sådan her.
Nej. Ikke helt sådan.
Du skal vrikke i stedet for at rokke.
Den næste del er under vandet.
De, der ikke kan trække vejret under vand, jer alle sammen,
kan give op og vende om.
Og indkommende!
-Du kan vente her, hvis du vil. -Jeg er okay.
Jeg kan ikke. Du må skubbe mig.
Hvad? Jeg kan ikke lide at skubbe…
-Hov, du! -Jeg skubbede dig først.
Det er nemt nok. Bare skub mig.
Sammen.
En, to, tre, nu!
Vi er der næsten.
Der er den sidste passage. I finder svar på den anden side.
Igennem spiserø… Jeg mener korridoren.
-Jeg er ked af, at I ikke vendte om. -Tak, fordi du tog os så langt.
Det stads er mærkeligt velkendt.
Det minder mig om det på min pude efter en god søvn.
Savl! Det er en fælde! Vend om!
Venner!
Hjælp dem. Få uhyret til at spytte dem ud.
De gik for langt. De burde ikke prøve at finde Aaravos.
For hundreder af år siden, under månens ærkedrages styre,
Luna Tenebris, brugte en gruppe måneskyggeelvere
mærkelige blodritualer til at forlænge livet
og styrke deres mørke kræfter.
Den mystiske kult var kendt som Blodmånens orden.
Da Avizandum tog magten,
afskaffede han kulten, og en efter en blev de udslettet.
Kun deres leder, Kim'dael, overlevede. Hun gik til min oldemor, dronning Aditi,
og bad om beskyttelse fra ærkedragen.
Aditi gav hende asyl
i bytte for et magisk bånd kaldet nådegæld.
Kim'dael skylder min familie sit liv.
Sådan her hidkalder vi hende.
Kom tilbage! I bliver fordøjet!
I er inde i et uhyre! I bliver fordøjet!
Hvad siger Soren? Er han misfornøjet?
Det lød som et kryds mellem et jordskælv og maverumlen.
Jeg ved, hvad Soren sagde.
Vi bliver fordøjet!
Zym!
Du kan godt. Giv uhyret mavepine med et dragestød.
I er…
Det var dig hele tiden. Du er ikke Tidevandsbundne Tina.
Du er ærkemagiker Akiyu.
Få ikke høje forventninger,
men jeg så din fars numse vrikke lidt.
Det var bisprog for: "Denne blomst har masser af pollen."
-Hvorfor sige det? -For at vise de andre bier en god blomst.
Drage!
-Det flyver lavt over floden. -Vi må gemme os.
Barnebl…
-Barneblod! -Far, du reddede os!
Vi er der næsten. Og så redder vi dig.
Ja, jeg er ærkemagikeren Akiyu.
Venner kalder mig Tidevandsbundne Tina.
Hvorfor?
Det var mit kælenavn som barn, og…
Hvorfor prøvede du at dræbe os?
Jeg ville ikke dræbe jer, men I gav mig intet valg.
Jeg svor en ed, og jeg vil holde den.
I skal høre en historie.
For århundreder siden, i en tid med stor uro,
fik jeg besøg af en menneskemagiker, der kaldte sig Fængsleren.
Ærkedragerne havde givet Fængsleren opgaven
at lave et magisk fængsel, der kunne holde stjerneelver.
Hun havde brug for mine kræfter til at lave fængslet.
Fordi Aaravos var en stor manipulator,
vidste Fængsleren, al viden om fængslet skulle beskyttes.
Beliggenhed, materialer og selve natur.
Hun opdelte omhyggeligt informationen om fængslet,
så end ikke ærkedragerne havde det fulde billede.
Hver kendte kun en brik.
"Puslespillet er det rigtige fængsel," sagde hun med et stolt smil.
Men jeg begik en fatal fejl.
Efter at have lavet det,
så jeg stedet på kortet, hun bar. Jeg så fængslets hemmelige placering.
Jeg så Fængslerens mørke blik og forstod det straks.
Jeg vidste for meget.
"Ærkedragerne må dræbe dig," sagde hun til mig.
"For at beskytte puslespillet. Og sikre fængslet."
Jeg bad hende om at lade mig leve. Svor at beskytte hemmeligheden.
Hun sagde, det var for vigtigt, at hele verden ville være i fare,
hvis hun lod mig leve med den viden.
Så jeg foreslog en pagt.
Jeg gav et højtideligt løfte.
Jeg ville dø, før jeg afslørede, hvor fængslet var.
Og hun skånede mig.
Så da I søgte information om Aaravos,
havde jeg intet valg.
Kunne jeg ikke afskrække jer, måtte jeg dræbe jer.
Da jeg ikke kunne dræbe jer…
Farvel, grusomme verden.
Hvad? Vent, nej!
Lad mig ligge, så min sidste stund kan være fredelig.
Undskyld. Vi leder kun efter Aaravos,
fordi farlige folk ved, hvor fængslet var.
Vent, hvad?
Ved en anden, hvor det er?
Ja. De vil befri Aaravos.
Hvorfor sagde I ikke det? I må stoppe dem.
Ja, det ved vi godt.
Fængslet er lige der,
lige midt i De udstødtes hav.
Tak. Vi vil gøre alt for at stoppe ham. Kan vi ikke gøre noget for dig?
Er der tid til at stoppe giften, før du dør?
Giften?
Nej. Det er bare en magisk tangglødesaft. Rig på vitaminer. En slurk?
Og en ting til.
Er en af jer magiker?
Mig. Himmelmagiker. Jeg har læst om de andre primalkilder.
Måske er jeg tæt på et gennembrud af havarcanum.
Men du er havmagiker.
Har du nogle tip, trick eller kryptiske hint?
Når dit sind siger, du skal tale, skal du lytte i stedet for.
Det lyder som dyb havarcanum-visdom.
Det er en høflig måde at sige "klap i" på.
Ræk hånden frem. Du får brug for den her.
Det er en fortryllet amulet. Magien er bagt ind i den,
så selv den kiksede troldmand her kan få den til at virke.
-Hvad er den til? -Har I ikke spurgt om nok?
I finder ud af det. Af sted. Stik af. Kom væk!
Er du sikker på det her? Noget føles forkert.
Hvad mener du?
Du vil bringe solen pragt tilbage
og genoprette dens rene lys.
Måske burde vi ikke søge hjælp fra nogen af den slags.
Sig ikke et ord til.
Hvad? Jeg vil advare dig…
En af min slags?
Lad mig ikke afbryde. Hvilken slags er jeg?
Sig det.
Hvad ville du sige?
En ond.
Du kan tage min tjeners blod eller lytte til mig.
Jeg er prins Karim.
Og jeg er søn af datteren af datteren af dronning Aditi,
som skånede dit liv.
Vil du betale din nådegæld?
Vi har alt, vi skal bruge.
Et kort, en amulet eller en talisman? Hvad er forskellen?
Vi skal til De udstødtes hav før Claudia og Viren.
Godt, vi kender en, der kan få os frem med dragefart.
Din mor. Hun burde hente os hvert øjeblik.
Hvert øjeblik.
Tekster af: Charlotte Reeve
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇