𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
Detta har hänt i Drakprinsen.
Xadia behöver dig.
Sol Regem, solkungen.
Gå härifrån.
Två onda magiker reser genom Xadia. De vill släppa ut en mystisk ondska.
Ärade drakar, jag bönfaller er, hjälp oss hitta dem.
Din pappa är sjuk.
Pappa! Du lever!
Ett vapen som kan avsluta en stjärnalvs världsliga existens. Det är vapnet.
-Vi har hittat lösningen! -De är för många.
Kom ihåg, minsta skråma fördärvar en.
DRAKPRINSEN
MYSTERIET AARAVOS
BOK 5 - HAVET KAPITEL 5 - ÄRKEMAGIKERN AKIYU
På Xadias östra kust använde vi en run-fyr för att åkalla havets stordrake,
Domina Profundis, som berättade sanningen om Aaravos fängelse.
Sanningen?
Fängelset är inte vad man kan tro.
Domina kunde inte säga var det ligger, men berättade vem som kanske vet.
"Domina?" Ni känner alltså varandra väl nog för smeknamn? Trevligt.
Det är trevligt. Visst, Zym?
Domina berättade att ärkemagikern Akiyu, en tidvattensalv, byggde fängelset.
Därför måste hon veta var det är.
-Vi kan stoppa Viren och Claudia. -Jag har en annan idé.
Vi läste om Novasvärdet i biblioteket, det kan döda en stjärnalv.
En uråldrig sekt av himlavingsalver vaktar det i Stjärnskrapan,
ett otroligt högt torn norr om det Frusna havet.
Vi kan lifta dit med en drake, låna Novasvärdet,
vänta tills Aaravos kommer ut, sen hugger vi till. Ajöss med skurken.
Lugn. Det borde väl vara sista utvägen?
Hindrar vi Aaravos från att rymma, löser vi det utan våld.
Visst, men Claudia och Viren har flera dagars försprång.
Aaravos kanske redan är fri.
Åh, nej. Ni tänker låta mig avgöra, eller hur?
Såret ser inte bra ut. Det är helt magisk och geggigt.
Jag har haft värre.
Jag vill bara föreslå att vad än de andra gör härnäst,
borde du ta en paus.
Okej? Stanna här och vila. Du behöver det för att läka.
Ursäkta mig, jag visste inte att du var en drakdoktor.
Och drick mycket vätska.
Jag klarar mig, vänliga människa.
Beslutet är fattat. Vi ska till ärkemagikern Akiyu.
En formel för att ge Sol Regem synen åter
kommer att kräva nåt otroligt sällsynt,
ett solfrö.
Men ödet är på vår sida, Pharos. Min syster Janai har ett solfrö.
-Och vi ska ta det. -Vilken tillfällighet.
Men om vi letar efter solfröet, varför är vi i månskuggealvernas skog?
För här finns nån som kan hämta fröet åt oss.
Kim'dael, Blodmånens jägarinna.
Han har inte sagt ett ord sen han vaknade. Jag är orolig.
Jag tycker han ser frisk ut. Han verkar okej annars.
Terry, han reagerar ju inte. Han varken äter eller pratar.
Han är ju helt borta.
Ja, men bortsett från det.
Formeln som väckte honom till liv kanske börjar avta.
Ärkemagikern Akiyu bor bortom de här hällkaren.
Jag flyger tillbaka till Stormtornet för att vila.
Men jag återvänder hit när solen går ner.
Det här så coolt. Allt är gigantiskt här.
Titta! En stor havssnigel. Jag blivit vän med många små havssniglar.
De må se läskiga ut, men de är snälla och intressanta.
Vilka stora asätarmåsar.
De letar efter mat och vi är nog ett perfekt mellanmål.
Jag har en idé.
-Vad gör vi nu? -Ezran, kan inte du prata med dem?
Försvinn, elaka fåglar.
Bort. Försvinn. Schas.
Ni är nog de märkligaste talande eremitkrabbor jag nånsin sett.
Mina muskler är alltid för stora.
Kul att se att du kommit ut ur ditt skal.
Hej. Är du den legendariska ärkemagikern Akiyu?
Akiyu?
Ser jag ut som en legendarisk ärkemagiker?
Jag vill inte döma nån, men nej.
-Folk kallar mig Tidvattens-Tina. -Vet du var Akiyu är? Vi behöver hjälp.
Du visa och mycket farliga ärkemagiker,
det bräcka djupets mästare, du har besök.
-Vem ska jag hälsa från? -Några djärva äventyrare.
Några skummisar.
Ja. Det var det jag trodde.
Inte en chans.
-Kan jag få prata med henne? -Nej. Det är min snäcka.
Hälsa Akiyu att världen är i fara. För längesen fängslades en ond stjärnalv…
Det räcker. Vi berättar bara för Akiyu.
Vi tänker hitta henne och du kan inte stoppa oss.
Ett misstag. Hon kommer nog att döda er.
Om inte, så dödar hon mig.
Kom ihåg att jag varnade er.
Pappa?
Även om du inte pratar, vet jag att du är där inne.
Inget.
Du, hjärtat, var inte så ledsen för att han inte pratar.
Vem behöver ord? Inte bin i alla fall.
-Va? -Bin.
De behöver inga ord, de kommunicerar genom dans.
Jag tror inte han kommer att dansa.
Vi kanske bara behöver inleda samtalet.
Vad vill du säga?
Att jag älskar honom och stöttar honom oavsett vad som händer.
Vad fint. Gör bara precis som jag och vicka på baken mot honom, så här.
Nej, det blev inte riktigt rätt. Du måste svänga lite mer när du vickar.
Nästa sträcka är under vattnet.
De av er som inte kan andas under vattnet, vilket är allihop,
får gärna ge upp nu.
Och hopp i plurret!
-Du kan vänta här om du vill. -Jag klarar det.
Det går inte. Du får putta i mig.
Va? Det känns inte rätt att putta…
-Vad gör du? -Jag puttade dig först.
Det är lätt att puttas. Gör det nu.
Tillsammans.
Ett, två, tre, nu!
Snart framme.
Vi är här, den sista passagen. Ni finner svaren på andra sidan matstrup…
Jag menar, korridoren.
-Jag önskar att ni hade vänt om. -Tack för att du visade vägen.
Det här kletet känns bekant.
Det liknar kletet på min kudde när jag sovit gott.
Det är dregel. Det är en fälla!
Hörni!
Hjälp dem!
-Få monstret att spotta ut dem. -De gick för långt.
De borde inte ha försökt hitta Aaravos.
För hundratals år sedan
då månens ärkedrake, Luna Tenebris, härskade,
utförde en grupp månalver märkliga blodsritualer
för att förlänga sina liv och förstärka sina mörka krafter.
Den här mystiska sekten kallades Blodmånens orden.
När Avizandum tog makten förbjöd han sekten,
och de utplånades en efter en.
Endast deras ledare, Kim'dael, överlevde.
Hon bad min mormors mor, drottning Aditi, om beskydd mot den hämndlystna draken.
Aditi gav henne asyl
i utbyte mot ett magiskt band som kallas en barmhärtighetsskuld.
Kim'dael står i skuld till min familj. Så här åkallar vi henne.
Kom tillbaka! Ni kommer att bli uppätna!
Ni är inuti ett monster! Ni kommer att bli uppätna!
Vad säger Soren? Att han ska visa oss konster?
Det där lät både som en jordbävning och en kurrande mage.
Jag kom precis på vad Soren sa. Vi är inuti ett monster!
Zym!
Kom igen! Ge monstret drakblixtrande magont.
Ni är…
Det var alltså du. Du är inte Tidvattens-Tina.
Du är ärkemagikern Akiyu.
Jag är inte säker, men jag tyckte precis att din pappa vickade lite på baken.
Det betyder nog: "Den här blomman har massor av pollen."
-Varför skulle han säga så? -För att visa upp sin fina blomma?
Drake!
-Den flyger lågt längs floden. -Vi måste gömma oss.
Blodets ba…
-Blodets barn! -Pappa, du räddade oss!
Snart är vi framme och då ska vi rädda dig.
Ja, jag är ärkemagikern Akiyu.
Men mina vänner kallar mig Tidvattens-Tina.
-Varför? -Det var mitt smeknamn när jag var barn…
Nej, varför försökte du döda oss?
Jag ville inte döda er, men ni gav mig inget val.
Jag svor en ed som jag avser att hedra. Jag ska berätta en historia.
För hundratals år sedan, i en mycket orolig tid,
fick jag besök av en människomagiker som kallade sig Fängslaren.
Ärkedrakarna hade gett Fängslaren en svår uppgift,
att skapa ett magiskt fängelse, säkert nog för en stjärnalv.
Hon behövde mina krafter för att bygga fängelset.
Eftersom Aaravos var en expert på att manipulera,
visste Fängslaren att all information om fängelset måste skyddas.
Var det låg, vilka material som använts, allt.
Hon delade noggrant upp all information om fängelset
så att inte ens ärkedrakarna visste allt.
Var och en visste bara en del.
"Gåtan är det riktiga fängelset," sa hon med ett stolt leende.
Men jag begick ett stort misstag.
Efter att ha gjort allt hon bad mig om, såg jag markeringarna på hennes karta.
Jag såg fängelsets hemliga position.
Ett mörker svepte över Fängslarens ansikte och jag förstod genast.
Jag visste för mycket.
Hon sa: "Ärkedrakarna måste döda dig, för att skydda gåtan och säkra fängelset."
Jag bad henne att låta mig leva och svor att bevara hemligheten.
Men hon sa att det var för viktigt, att världen skulle vara i fara
om hon lät mig leva med denna kunskap.
Så jag föreslog en pakt.
Jag gav henne ett löfte.
Jag skulle välja döden framför att avslöja var fängelset låg.
Och hon skonade mig.
Så när ni kom hit och letade efter information om Aaravos,
hade jag inget val.
Kunde jag inte hindra er, var jag tvungen att döda er.
Men jag lyckades inte döda er…
Adjö, onda värld!
Va? Nej!
Lämna mig ifred. Låt min sista stund blir fridfull.
Förlåt. Vi kom bara hit eftersom några farliga människor
redan vet var fängelset är.
Vänta, va? Vet nån annan redan var det ligger?
Ja. De tänker släppa ut Aaravos.
Varför sa ni inte det? Ni måste stoppa dem.
Ja, vi vet.
Fängelset ligger där, precis i mitten av de Utdrivnas hav.
Tack. Vi ska försöka stoppa honom. Men kan vi göra nåt för dig?
Hinner vi stoppa giftet innan du dör?
Giftet?
Nej, det här är bara en magisk algjuice-shot.
Rik på vitaminer, vill nån smaka?
En sak till.
Är nån av er en magiker?
Jag! Himmelsmagiker. Men jag har studerat de andra ursprungskrafterna.
Det känns som att jag börjar förstå havets arkanum… Du är ju en havsmagiker.
Har du några råd eller kryptiska tips?
När ditt inre säger att du ska tala, måste du i stället lyssna.
Det låter verkligen som djup visdom.
Det är bara ett artigt sätt att säga: "Kan du hålla tyst?"
Ge mig din hand. Ni lär behöva den här. Det är en förtrollad amulett.
Magin finns inuti den, så till och med den här magikern borde få den att fungera.
-Vad är den till för? -Har du inte frågat nog?
Du listar ut det. Stick nu. Försvinn härifrån!
Är du säker på det här? Nåt känns fel.
Vad menar du?
Du avser att återföra oss till solens ära, att återställa dess ljus.
Vi kanske inte borde söka assistans från nån av denna sort.
-Säg inte ett ord till. -Jag ville bara varna dig…
Nån av min sort?
Låt inte mig avbryta. Vilken sort anser du att jag är?
Berätta.
Vad hade du tänkt säga?
Nån ondskefull.
Spill min tjänares blod eller lyssna på mig.
Jag är prins Karim.
Jag är son till dottern till dottern till drottning Aditi,
som skonade ditt liv.
Skulle du vilja återbetala din barmhärtighetsskuld?
Vi har allt vi behöver. En karta, en amulett…
Eller en talisman? Vad är skillnaden?
Nu måste vi bara hinna före Claudia och Viren.
Vilken tur att vi kan åka med drakfart.
Din mamma. Hon hämtar oss när som helst.
När som helst.
Undertexter: Lina Olsson
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇