Aiemmin tapahtunutta.
Pahannäköinen haava.
Soren ja Zym, suojelkaa toisianne.
Etsikää lohikäärmekuningatar.
Missä ikinä se onkin.
Löydämme sen, kuningas Ezran.
Toin sinulle jotain.
Auringonsiemen.
On muutakin.
Toin sinulle armeijan.
Kuningatar Janai,
teidät on petetty.
LOHIKÄÄRMEPRINSSI MYSTEERI NIMELTÄ AARAVOS
KIRJA 5: TÄHDET LUKU 2: SOTA, RAKKAUS JA SIENET
Tunnetko sen, Hattu?
Seikkailun tuulet puhaltavat!
Ei hätää, Zym. Löydämme äitisi.
Poimimme vain kyytiin erään.
Sanoinhan, että poimimme hänet.
Soren!
Hei!
Kiva halaus, mutta se alkaa jo tuntua pitkältä.
Mukava nähdä sinua.
Zymin emo on kadonnut. Tarvitsemme apuasi.
Yksi Kuudesta sarvesta petti meidät.
Hän liittyi armeijoineen veljeeni.
Karimin uhkaukset eivät enää ole tyhjiä, kun Miyana tukee häntä.
Kuningatar, me ymmärrämme. -Minä en.
Miten keskuudessanne istui petturi, eikä kukaan teistä huomannut?
Naamioista se johtuu.
Salaatte tunteenne.
Emme salaa mitään. Naamiot ovat vain perinne.
Olet ihan kuin hän.
Petturiveljeni. Lojaali vanhoille tavoille kuningattaren sijaan.
En tarkoittanut sitä.
Auringontuliarmeijoiden kenraalit käyttävät naamioita,
kuten kuningatar kruunua.
Riisu naamiosi.
Tahdon tietää, mitä todella tunnet.
Sinä olet…
peloissasi?
Kyllä.
Menkää. Kokous päättyi. Ulos!
"Olet vihainen ja peloissasi, mutta tämä ei ole oikea tapa."
Mitä sinä siitä tiedät? Et ole kuningatar.
Sen tasapaino näyttää pettäneen.
Se kompastui.
Seinämässä on outoa tummaa mönjää. Oliko se sairas?
Muistatko turmeltuneet olennot Lux Aureassa? Yksi puri sitä.
Tiedän. Olin siellä.
Se oli vain raapaisu. -Mutta haava paheni.
Se levisi kuin maaginen ja inhottava tulehdus.
Mikset kertonut aiemmin?
Zubeia ei halunnut huolestuttaa Zymiä.
Nyt tiedän! Kun pitää puhua siitä ja Zym on paikalla,
käytän sanakäsiä!
Se on seurapeli, jossa näytellään sanoja. -Tiedän sen.
Ei voi olla totta, koska et käy missään.
Et ainakaan tullut kruununvartioston grilli- ja peli-iltaan.
Aiotko vain häipyä? Minne menet?
Tuo tarkoittaa "ylös".
Muutaman kilometrin päässä on erikoinen aukko metsässä.
Puut ovat kaatuneet niin kuin jokin olisi pudonnut sinne.
Tai joku.
Sen pitäisi olla täällä. -Ehkä se lensi pois.
Lähdössä olisi jäänyt kynnenjälkiä, ja puunlatvat olisivat taipuneet.
Sellaista ei näy.
Se putosi tänne ja jäi. -Mutta…
Se ei ole täällä.
Se on vain jotenkin hävinnyt.
Missä se on? Mitä en näe?
Sieniä! -Mitä?
Niitä kasvaa putoamispaikassa.
Ne muodostavat oudon polun, joka johtaa metsään.
En ole ikinä nähnyt tällaista sientä. -En minäkään.
Voikohan näitä syödä? -Älä ota selvää.
Sienipolku on ainoa vihjeemme.
Hienoa, Zym.
Seurataanko sitä?
Soren, sylje se ulos.
Hattu, sinä myös.
Tulevaisuutemme on tuhkana.
Siemen on poissa.
Aaravos kiusaa minua unissani näyillä tuhosta ja epätoivosta,
ja nyt oma kansani kääntyy minua vastaan.
"Vaikka tuntuu, että kaikki on mennyttä, voit yhä korjata asiat.
Kunhan et yritä sitä yksin.
Katolisissa kerrotaan tarinaa kuninkaasta, jolla oli tuhat silmää.
Luotettu neuvonantaja petti hänet, ja hän alkoi epäillä kaikkia.
Hän pani kaikki vakoilemaan toisiaan.
Epäilyksen siemenistä kasvoi vainoharhaisuuden viidakko,
joka tukahdutti valtakunnan. Pelko alkoi toteuttaa itseään.
Kaikki hylkäsivät kuninkaan.
Hän kuoli ilman ystävää, valtakunta kaaoksen vallassa."
Janai uskoi valtakuntamme nousevan Auringonsiemenen voimalla.
Hän oli tavallaan oikeassa.
Historia rakastaa ironiaa, vai mitä?
Niin paljon riippuu niin pienestä asiasta.
Pidän käsissäni itse kohtaloa.
Älä pudota sitä.
Kun Auringonsiemen on parantanut Sol Regemin näön,
hän liittyy meihin, eikä meitä pysäytä mikään.
En iloitse sisareni syrjäyttämisestä,
mutta teen, mitä täytyy.
Meidän vuoksemme.
Älä unohda heitä.
Ja heidän vuokseen.
Leiri K-A-T-O-L-I-S
Se paras leiri on
On meillä yksi pyyntö vain
Olkaa siistejä Ripustakaa pyyhkeet
Siivotkaa jäljet Niin meillä kaikilla kivaa on
Miksi pysähdymme? Etkö pidä laulustani? -Älä naurata.
Johdin aina Katolisin leirin lauluja. -Niinkö?
Olet mysteerimies, Corvus.
Tulimme viimeiselle sienelle.
Leiriydytään yöksi.
Kuin sanonta: "Tulimme viimeiselle sienelle."
Ei sellaista sanontaa ole. -Et siis oppinut mitään leirillä.
Hyvää yötä, kamu.
Minäkin rakastan sinua.
Corvus.
Sieniä on lisää. -Hyvä.
Mihin ne johtavat? -Ei mihinkään.
Ne ympyröivät meidät. -Onko tällaiseen jokin sanonta?
Ei.
Hetkinen. Keksin yhden.
"Täällä kasvaa pieniä sieniä."
Ei kovin hyvä. -No, yritin.
Selvä. -Se on tärkeintä.
Maistetaan. -Ei.
Minulla on nälkä! Zymillä myös. Näetkö?
Onko se elävä?
Ymmärsiköhän se syöntiaikeeni?
Anteeksi, sienikaveri. Hyvä herra.
Miten voisin kommunikoida?
Keksin.
Sanakädetkö? Juuri nyt? Oikeasti?
Me etsimme lohikäärmettä.
Voi ei. Anteeksi, pikkuinen.
Me etsimme äitiä.
Huolehtivaa, rakastavaa äitiä.
Sen vauvan pitää löytää se.
Jalka. Ei hyvä.
Se pysähtyi.
Jospa se puhuu nyt.
Ikävä sanoa, mutta…
Tuo sieni ei ole mitenkään pieni.
Tämä on ansa.
Se vei koko yön, mutta löysin ihmisen, jolla oli tarinasi.
Tuhatsilmäinen kuningas.
Unohdit tärkeän yksityiskohdan. Kaikki eivät pettäneet kuningasta.
Hänen tosirakkautensa pysyi, vaikka kansa hylkäsi hänet.
Lopulta kuningas epäili hänenkin uskollisuuttaan.
Hän karkotti naisen.
Sinä olet sydämeni ja totuuteni.
Jos alan epäillä sinua, silloin olen todella eksyksissä.
Kerro siis minulle.
Osaanko johtaa kansaani?
Kaiken tapahtuneen ja tekemieni virheiden jälkeen,
uskotko yhä minuun?
En tiennytkään sienillä olevan näitä.
Olisiko tämä viiksivalmuska?
Voi ei! Te muututte sieniksi!
Soren, rauhoitu. Ei hätää.
Minä muutun sieneksi!
Kehotan laittamaan sienihatun takaisin.
Siitä sinut tunnistaa sieniystäväksi.
Hyvä on. En siksi, että pelkäisin tuota.
Näytän hyvältä hatussa.
Tattista vain.
Olen Muhko, sienimaagi.
Anteeksi se, miten toimme teidät. Tämä paikka on pidettävä salassa.
Arvaan, että tulitte lohikäärmekuningattaren vuoksi.
Se on siis teillä.
Mitä olette tehneet sille?
Olen hoitanut sitä sienijuomilla ja salvoilla.
Se tarvitsee vain aikaa toipua ja mielen piristystä.
Tämän sienikäisen näkeminen varmasti auttaa.
Kiitos, että tulitte.
Ajat ovat olleet vaikeat.
Olette kohdanneet vaikeudet urheasti.
Olemme kaikki tehneet virheitä, myös minä.
Mutta tässä olemme.
Tässä me olemme, kansamme aidoimmat,
joilla on rohkeutta kumota siskoni valheellinen valta.
Tulee aika, jolloin rohkeutta koetellaan.
Silloin käännymme parhaan aseemme puoleen.
Uskon.
Epäilys.
Se on vihollisemme paras ase.
He käyvät sillä kimppuumme sisältä päin.
Emme anna heidän tehdä sitä, niin kauan kuin uskomme.
Uskomme asiaamme. Niin onnistumme.
Meitä on vähemmän, mutta olemme oikeassa.
Itse Sol Regem siunaa tehtäväämme,
ja hän johtaa meidät suureen voittoon!
Voitto ei tarkoita vain selviytymistämme,
vaan Auringon valtakunnan syntyä.
Rakennamme sen yhdessä.
Se on uusi aamunkoitto meille kaikille.
Uusi aamunkoitto, jossa kansamme pyhyys ja sivistys -
säilyy arvostettuna.
Palautamme valtakunnan entiseen loistoonsa.
Kysynkin teiltä…
Luotatteko siihen, että johdan teidät uuteen päivään…
…missä kuolematon aurinko loistaa meille jälleen onnea?
Ja mikä tärkeintä, luotatteko toisiinne?
Lohikäärmekuningatar on tuolla.
En nyt ihan ymmärrä.
Nämä tässä.
Taikasieniä.
Niissä on kutistustaika.
Zym, haluaisitko nähdä äitisi?
Se ei taida…
Se toimii!
Zym, olet pikkuinen!
Oletko kunnossa? -Joo.
Olen vain huolissani Zymistä.
Emo on sen ainoa perhe.
Kymmenen sanaa?
"Sillä on aina… minut."
"Hyvä mies,
jolla on suuri sydän."
Zym!
Onpa mukava nähdä sinut.
Olet kasvanut poissa ollessani.
Näen sen.
Olet ollut todella rohkea.
Ei.
En voi lähteä mukaasi.
Etkä voi jäädä tänne.
Turmelus, joka tarttui minuun, on vaarallinen.
Onneksi sienimaagi löysi minut.
Hoidot vievät kuitenkin aikaa.
Paranen ja toivun täällä.
Mutta sinun pitää mennä.
Veljesi Ezran tarvitsee sinua.
Tulevaisuutemme on epävarma.
Edessä ovat vaaralliset ajat,
mutta olen valmis kohtaamaan ne, sinun kanssasi.
Olen lykännyt hyviä asioita pahaa peläten.
On aika järjestää häät.
Kutsuin Pyrrah'n alas. Oletteko valmiit lähtöön?
Hetkinen. Missä Soren on?
Corvus! Katso!
Olen Hatun hattu!
Hei, tuo kutittaa.
Tekstitys: Teija Kuivalainen