Tidligere på Drageprinsen…
Dette er et stygt sår.
Soren og Zym, pass på hverandre.
Finn Dragedronningen,
hvor enn hun er.
Vi skal finne henne.
Jeg har noe til deg.
Solfrøet.
Og… en ting til.
Jeg har med en hær til deg.
Dronning Janai… du har blitt forrådt.
DRAGEPRINSEN
AARAVOS-MYSTERIET
Kjenner du det, Hatt? Det er eventyrets vind!
Ikke vær redd, vi skal finne moren din.
Vi må bare hente noen først.
Ser du? Jeg sa jeg skulle hente noen!
Soren! Hallo!
Fin klem, men den varer litt vel lenge.
Fint å se deg også.
Zyms mor er savnet. Vi trenger din hjelp.
Ett av De seks horn har forrådt oss.
Hun sluttet seg til broren min.
Karims trusler er ikke lenger tomme med general Miyanas støtte.
-Min dronning, vi forstår. -Ikke jeg!
Jeg forstår ikke at ingen av dere la merke til en forræder.
Det er maskene.
Dere skjuler følelsene.
Vi skjuler ingenting. Maskene er bare tradisjon.
Du høres ut som ham, min forræderske bror.
Lojal mot tradisjoner, ikke dronningen.
Det var ikke det jeg mente.
Generalene har alltid brukt maskene, akkurat som dronningen bærer kronen.
Du. Ta av deg masken. Jeg vil vite hva du egentlig føler.
Du er…
redd?
Ja.
Gå. Møtet er over. Ut!
"Jeg vet du er sint og redd, men dette er ikke riktig."
Hva vet vel du? Du er ikke dronning.
Basert på klomerkene var hun ustødig,
hun snublet.
Og det er en rar, mørk væske på veggen. Var hun syk?
Hun ble bitt av en fordervet skapning i Lux Aurea.
Ja, jeg var der. Det var bare en skramme.
Ja, men såret ble betent.
Det ble bare verre og verre, en magisk og ekkel infeksjon.
Hvorfor sa du ingenting?
Zubeia ville ikke bekymre Zym.
Å! Når jeg må snakke med deg om dette og Zym er her, bruker jeg ordhender.
-Det er en morsom ordlek, fin på fester. -Jeg kan den.
Det kan ikke være sant, du går ikke på fester.
Du kom ikke på mine grill- og spillkvelder for den kongelige hæren.
Går du bare? Hvor skal du?
Det betyr "opp".
Skogen er flat noen kilometer unna.
For meg tyder måten trærne falt på at noe har krasjet der.
Du mener noen.
-Hun burde være her. -Kanskje hun fløy bort.
Da hadde det vært dype klomerker
og bøyde tretopper, men det er ikke noe sånt.
-Hun krasjet og dro aldri. -Men…
Hun er ikke her.
Hun bare… forsvant.
Hvor er hun? Hva er det jeg ikke ser?
-Sopp! -Hva?
Det er sopp der hun krasjet.
De danner en merkelig sti som går inn i skogen.
-Jeg har aldri sett en slik sopp. -Ikke jeg heller.
-Er den spiselig? -Nei, og ikke sjekk.
Soppstien er vårt eneste spor.
Bra jobbet.
Skal vi følge den?
Spytt ut, Soren.
Du også, Hatt.
Fremtiden vår ligger i aske. Frøet er borte.
Aaravos håner meg med drømmer om ødeleggelse og håpløshet,
og nå vender mitt eget folk seg mot meg.
"Jeg vet du føler at alt er tapt, men du kan ordne dette.
Bare ikke prøv å gjøre det alene.
I Katolis har vi en historie, Kongen med 1000 øyne.
Han ble forrådt av en rådgiver og begynte å tvile på alle.
Så han gjorde dem til spioner og vendte dem mot hverandre.
Tvilens frø vokste til paranoide lianer som kvalte kongeriket.
Frykten ble en selvoppfyllende profeti. En etter en forlot alle ham.
Kongen døde venneløs, kongeriket ble fortært av kaos."
Janai trodde kongeriket vårt ville gjenoppstå med hjelp fra solfrøet.
På en måte hadde hun rett.
Historien elsker ironi, ikke sant?
Så mye avhenger av en liten ting.
-Jeg holder skjebnen mellom fingrene. -Ikke slipp den.
Når vi har leget Sol Regem med solfrøet,
slutter han seg til oss og vi blir ustoppelige.
Det gir meg ikke glede å avslutte min søsters styre… men jeg gjør det jeg må
for oss.
Ikke glem dem.
Og for dem.
Leir K-A-T-O-L-I-S
Ja, den er aller best Men vi ber kun om én ting
Vær en god gjest Heng opp håndklærne
Rydd opp maten Det gjør oss blide
-Hvorfor stopper vi? Liker du ikke sangen? -Ikke vær dum.
-Jeg ledet sangene på Katolis-leiren. -Seriøst?
Du er en mystisk mann.
Jeg stoppet fordi vi er ved den siste soppen. Vi bør slå leir.
Som det sies, "Vi er ved den siste soppen."
-Ingen sier det. -Du lærte visst ikke noe på leiren.
Natta, kompis.
Glad i deg også.
-Corvus? Det er mer sopp. -Bra.
-Hvor fører sporet? -Ingensteds.
De omringer oss.
Finnes det ordtak for slike situasjoner?
Niks.
Vent. Jeg har et.
"Stopp, en sopp."
-Det er ikke bra, men… -Jeg prøvde.
-Ok. -Det er innsatsen.
-Vi spiser dem. -Nei.
Jeg er sulten! Det er Zym også. Ser du?
Lever den? Vet den at jeg ville spise den?
Unnskyld meg, lille soppevenn, sir.
Hvordan kommunisere?
Å. Jeg vet det.
Ordhender? Akkurat nå? Seriøst?
Vi… leter etter… en drage!
Å nei. Beklager, småen.
Vi… leter etter… en mor.
En omsorgsfull, kjærlig mor.
Barnet hennes må finne henne.
Beinet. Ikke bra.
Han stoppet.
Vil han si noe?
Jeg vil ikke si det, men…
stopp, en enorm sopp.
Det er en felle.
Det tok hele natten, men jeg fant historien din.
Kongen med 1000 øyne.
Du glemte en viktig detalj. Ikke alle forrådte kongen.
Hans sanne kjærlighet var der lenge etter at folket forlot ham.
Etter hvert tvilte han på lojaliteten hennes. Han forviste henne.
Du er mitt hjerte… og min sannhet.
Hvis jeg begynner å tvile på deg, vet jeg at jeg er fortapt.
Så si meg.
Tror du jeg kan lede folket mitt?
Etter alt som har skjedd, alle feilene jeg har gjort,
har du fortsatt tro på meg?
Jeg visste ikke at soppfolk hadde sånne. Det er en soppebart.
Å nei! Dere blir til sopp!
Soren, ro deg ned. Det går bra.
Jeg blir til en sopp!
Ta på deg sopphatten igjen.
Den viser at du er en soppvenn.
Greit. Men ikke fordi jeg er redd.
Fordi jeg ser bra ut i hatt.
Sopp hyggelig.
Jeg er Muhko, soppmagusen.
Beklager velkomsten.
Dette stedet er spesielt, det er sopphemmelig.
Er dere her på grunn av Dragedronningen?
Så du har henne.
Hva har du gjort med henne?
Jeg har behandlet henne med soppdrikker og salver.
Hun trenger tid til å komme seg og litt oppmuntring.
Denne søte vennen hjelper nok med det.
Takk for at dere er her.
Det har vært vanskelige tider.
Dere har møtt vanskelighetene med mot,
og vi har alle gjort feil, jeg også.
Men her er vi.
Her er vi, de sanneste av vårt folk
med mot til å rive ned min søsters falske styre.
Motet vårt vil settes på prøve.
Vi skal bruke vårt sterkeste våpen.
Tro.
Tvil. Det er vår fiendes største våpen.
De vil fortære oss innenfra,
men så lenge vi har tro, kan de ikke gjøre det.
Tro på saken vår. Det er slik vi lykkes.
Vi er kanskje i mindretall, men vi har rett.
Oppdraget er velsignet av selve Sol Regem,
og han vil lede oss til en stor seier!
Seier er ikke bare vår overlevelse.
Det er skapelsen av et Solstorm-rike vi skal bygge sammen.
En ny begynnelse for oss alle.
En ny begynnelse der vårt folks hellighet og kultur
blir bevart og respektert.
Vi skal gjenopprette riket til sitt fordums prakt.
Jeg spør dere…
Stoler dere på at jeg fører dere til en ny dag…
Der den udødelige sola vil skinne hell på oss igjen?
Og enda viktigere, vil dere stole på hverandre?
Dragedronningen er der inne.
Noe mangler.
Ja, disse.
Magiske soppmallows. De inneholder krympemagi.
Zym, vil du treffe moren din?
Jeg tror ikke…
Det virker!
Zym, du er bitte liten!
-Går det bra, Soren? -Ja. Jeg bare bekymrer meg for Zym.
Han har bare moren sin.
Ti ord? "Han har… meg.
En god mann
med et stort hjerte."
Zym!
Jeg er så glad for å se deg.
Du ble voksen mens jeg var borte.
Jeg ser det.
Og du har vært så modig.
Nei.
Nei, jeg kan ikke bli med deg. Og du kan ikke bli her.
Fordervelsesmagien som smittet meg er farlig.
Flaks at soppmagusen fant meg.
Men behandlingen hans tar tid.
Jeg blir her til jeg er frisk.
Men du burde dra.
Broren din, Ezran, trenger deg.
Fremtiden vår er usikker.
Det er farlige tider i vente, men jeg er klar til å møte dem
med deg.
Ikke mer utsettelse av det gode fordi vi frykter det dårlige.
Det er på tide å planlegge bryllupet.
Jeg fikk tak i Pyrrah. Er alle klare til å dra?
Vent. Hvor er Soren?
Corvus! Se! Jeg er Hatts hatt!
Det kiler.
Tekst: Marte Fagervik