Tidigare i Drakprinsen…
Såret ser inte bra ut.
Soren, Zym, ta hand om varandra.
Sök efter drakdrottningen.
Var hon än är.
Vi hittar henne, kung Ezran.
Jag har nåt till dig.
Solfröet.
Och en sak till.
Jag tog med mig en armé.
Drottning Janai,
ni har blivit förrådd.
DRAKPRINSEN
MYSTERIET AARAVOS
KÄRLEK, KRIG OCH SVAMPAR
Känner du, Hatt? Det är äventyrets starka vindar!
Oroa dig inte, Zym. Vi hittar din mamma. Vi ska plocka upp en person först.
Jag skulle ju plocka upp en person.
Soren! Hej.
Skön kram, men den börjar bli lite utdragen.
Kul att se dig också.
Zyms mamma är borta. Vi behöver din hjälp.
Ett av de sex hornen har förrått oss. Hon tog sin armé och gick till min bror.
Karims hot är inte längre tomma när han har general Miyanas stöd.
-Min drottning, vi förstår. -Inte jag!
Jag förstår inte att ingen av er märkte förrädaren bland er.
Det är maskerna.
Alla ni döljer era känslor.
Nej, vi döljer inget. Maskerna är en tradition.
Du låter som han, min förrädiska bror.
-Lojal mot det gamla, inte drottningen. -Nej, så menade jag inte.
Soleldsarméernas generaler har alltid haft mask, precis som drottningen har krona.
Du. Ta av dig masken. Jag vill veta vad du verkligen känner.
Är du
rädd?
Ja.
Gå. Mötet är slut. Gå härifrån!
"Jag vet att du är arg och rädd, men det här är fel sätt."
Vad vet du? Du är inte drottning.
Klomärkena visar att hon vinglade.
Hon snubblade till.
Det är en konstig mörk smörja på väggen.
Var hon sjuk?
Minns du de läskiga varelserna i Lux Aurea? En bet henne.
Jag vet. Jag var där.
-Det blev bara en skråma. -Såret blev dåligt.
Det blev bara värre. Som en infektion men magisk och äcklig.
-Varför sa du inget? -Zubeia trodde inte det var så illa.
Hon ville inte oroa Zym.
Jag vet! När jag ska prata med dig om sånt och Zym är här, använder jag ordhänder.
En lek där man tecknar ord.
-Den leks på fester. -Jag vet.
Det kan inte vara sant. Du går inte på fest.
Du kom då inte på nån av mina grill- och spelkvällar för krongardet.
Ska du bara gå? Vart ska du?
"Upp" i ordhänder.
Skogen har plattats till några kilometer bort.
Mönstret och vinkeln som träden fallit i tyder på att nåt störtat där.
Du menar "nån".
-Hon borde vara här. -Hon kanske flög iväg.
Då hade vi sett klomärken. Träden hade böjts i riktningen hon flög.
Det finns inget sånt.
-Hon störtade och blev kvar. -Men…
Hon är inte här.
Hon bara… poff.
Var är hon? Vad ser jag inte?
-Svampar! -Va?
De finns där hon störtade.
De bildar en konstig stig som leder in i skogen.
-Jag har aldrig sett en sån svamp. -Inte jag heller.
-Är den ätlig? -Nej. Ta inte reda på det.
Svampvägen är vår enda ledtråd.
Bra jobbat, Zym.
Ska vi följa den?
Soren, spotta ut den!
Du också, Hatt.
Vår framtid har blivit till aska. Fröet är borta.
Aaravos fyller mina drömmar med förödelse och förtvivlan,
och nu vänder sig mitt eget folk emot mig.
"Du känner att allt är förlorat, men du kan lösa det här."
"Bara du inte försöker göra det ensam."
"I Katolis har vi en historia: Kungen med 1 000 ögon."
"Han förråddes av en rådgivare och började tvivla på alla."
"Han gjorde dem till spioner och vände dem mot varandra."
"Hans frön av tvivel växte till snår av paranoia som kvävde riket."
"Rädslan blev en självuppfyllande profetia."
"En efter en övergav alla honom."
"Kungen dog utan vänner och kungariket förtärdes av kaos."
Janai trodde att vårt rike skulle återuppstå med solfröets kraft.
Det verkar som att hon hade rätt på ett sätt.
Historien älskar ironi, eller hur?
Så mycket hänger på en så liten sak.
-Jag håller själva ödet i mina händer. -Tappa det inte.
När vi läkt Sol Regems syn med solfröet
ansluter han sig till oss, och vi blir ostoppbara.
Jag gläds inte åt att avsluta min systers styre.
Men jag gör det som krävs.
För oss.
Glöm inte dem.
Och för dem.
Hos K-A-T-O-L-I-S Har vi det som allra bäst
När du gör en enkel gest
Om du hos oss är gäst Handduken upphängd
Maten i magen Då blir vi glada hela dagen
-Vad är det? Ogillar du lägersånger? -Var inte löjlig.
-Jag ledde Katolislägrets sånger. -Gjorde du?
Du är gåtfull, Corvus.
Vi har nått den sista svampen. Vi slår läger för natten.
Som talesättet: "Vi har nått sista svampen."
-Det är inget talesätt. -Lägret lärde dig inget.
God natt, kompis.
Och jag älskar dig.
Corvus?
-Det finns fler svampar. -Bra.
-Vart leder stigen? -Ingenstans.
De omringar oss.
-Finns det nåt talesätt för såna lägen? -Nix.
Vänta. Jag kom på ett.
"Soppar ur marken ploppar."
-Inte vidare bra, men… -Jag försökte.
-Okej. -Det är det viktiga.
-Vi kan äta dem. -Nej.
Jag är hungrig. Zym också. Ser du?
Lever den?
Vet den att jag ville äta den?
Ursäkta mig, lilla svampkompis.
Hur ska man kommunicera?
Åh. Jag vet!
Ordhänder? Just nu? Allvarligt?
Vi… letar efter… en drake!
Åh, förlåt, lillen!
Vi letar efter en mamma.
En omtänksam, kärleksfull mamma.
Hennes barn måste hitta henne.
Benet. Inte bra.
Han stannade.
Han kanske vill prata.
Jag hatar att säga det, men…
Det har ploppat opp en jättestor sopp.
Det är en fälla.
Det tog hela natten, men jag hittade din historia.
Kungen med 1 000 ögon.
Du utelämnade en viktig detalj. Alla förrådde inte kungen.
Hans sanna kärlek stannade efter att folket övergett honom.
Sen började han tvivla på hennes lojalitet och förvisade henne.
Du är mitt hjärta och min sanning.
Om jag börjar tvivla på dig vet jag att jag är vilse.
Så säg mig.
Tror du jag kan leda mitt folk?
Efter allt som har hänt och alla misstag jag gjort,
tror du fortfarande på mig?
Jag visste inte att svampar hade såna. Det är en svamp-stasch.
-Åh nej! Ni förvandlas till svampar! -Lugna dig, det är okej.
Jag blir en svamp!
Du bör ta på hatten igen.
Då vet han att du är en svampvän.
Okej, då.
Men inte för att jag är rädd, utan för att jag klär i hatt.
Ticka-tack så mycket.
Jag är Muhko, svampmagikern.
Ursäkta resan hit.
Denna plats är speciell och måste hållas kremlig.
Jag gissar att ni söker drakdrottningen.
Så du har henne?
Vad har du gjort med henne?
Jag har behandlat henne med soppdrycker och salvor.
Nu behöver hon bara läka och hålla humöret uppe.
Den här lilla gullsvampen kan nog hjälpa till med det.
Tack för att ni kommit hit. Jag vet att det har varit svårt.
Ni har alla mött dessa svårigheter med mod,
och vi har alla gjort misstag. Även jag.
Men här är vi.
Här är vi, de sannaste av vårt folk,
med mod att riva ner min systers falska styre.
Tiden kommer när det modet prövas.
Då vänder vi oss till vårt största vapen.
Tilltro.
Tvivel. Det är vår fiendes mäktigaste vapen.
Med det vill de förtära oss inifrån.
Men det kan de inte så länge vi tror.
Tro på vår sak. Det är så vi lyckas.
Vi må vara i underläge, men vi har rätt.
Vårt uppdrag välsignas av Sol Regem själv,
och han ska leda oss till en stor seger!
Seger handlar inte bara om överlevnad,
utan om skapandet av ett soleldsrike som vi ska bygga tillsammans.
En ny gryning för oss alla.
En ny gryning där vårt folks okränkbarhet och kultur bevaras och respekteras.
Vi ska återställa kungariket till sin forna glans.
Så jag frågar er alla…
Litar ni på att jag leder er dit, till en ny dag…
Där den odödliga solen återigen ska stråla lycka över oss?
Och ännu viktigare: kommer ni att lita på varandra?
Drakdrottningen är där inne.
Jag missar nåt här.
Ja, de här.
Magiska skumsvampar.
Det är krympmagi i dem.
Zym, vill du träffa din mamma?
Jag tror inte…
Det funkar!
Zym, du är miniliten!
-Är du okej, Soren? -Ja.
Jag är bara orolig för Zym.
Han har bara sin mamma.
Tio ord?
"Han har…" mig.
"En bra man
med ett stort hjärta."
Zym!
Jag är så glad att se dig.
Du har vuxit när jag har varit borta.
Jag kan se det.
Och du har varit så modig.
Nej.
Jag kan inte följa med dig. Och du kan inte stanna.
Korruptionsmagin som infekterade mig är farlig.
Det var tur att svampmagikern hittade mig.
Men hans behandling tar tid.
Jag ska läka och återhämta mig här.
Men du måste gå.
Din bror Ezran behöver dig.
Vår framtid är oviss.
Farliga tider väntar, men jag är redo att möta dem.
Med dig.
Jag ska inte skjuta upp det bra av rädsla för det dåliga.
Det är dags att vi gifter oss.
Jag lyckades vinka hit Pyrrah. Är alla klara att åka?
Vänta. Var är Soren?
Corvus! Titta!
Jag är Hatts hatt!
Det kittlas.
Undertexter: Susanne Sparv