‫בפרקים הקודמים של הנסיך הדרקון…‬
‫עשית את זה בעבר.‬
‫זה כזה סיפור להתלכלך עם קצת קסם אפל?‬
‫חייבת להיות דרך להשמיד את הפנינה,‬ ‫באמת להשמיד אותה.‬
‫אני אומר שאת ואני‬ ‫נצא למסע אל עבר גורד הכוכבים,‬
‫אל הצפון הקפוא.‬
‫דרך החירות היא דרך האמת.‬
‫עליי להתמודד עם האמת שלי‬
‫בקאטוליס.‬
‫כולם עוזבים.‬
‫אבל אתה בחיים לא תעזוב אותי.‬
‫בגלל שאני עוזבת אותך קודם.‬
‫קלאודיה, בבקשה.‬
‫אני אהיה כאן בשבילך.‬
‫- הנסיך הדרקון -‬
‫- תעלומת אראבוס -‬
‫- ספר 6 - כוכבים‬ ‫פרק 3: הספינה הקפואה -‬
‫עשיתי כישוף אחד.‬
‫אחד.‬
‫הייתי חייב.‬
‫תראי את צמד החמד הזה. עיטושי וישנוני.‬
‫מה?‬
‫קומו, ילדים.‬ ‫החלק הישנוני והקל של המסע הסתיים.‬
‫הגיע הזמן לחלק הבוגדני, המסוכן והקשה.‬
‫אז זהו זה. הים הקפוא.‬
‫נראה שנתנו לו שם מתאים.‬
‫המשך המסע לגורד הכוכבים הוא מעל הקרח.‬
‫את בטוחה שזה יחזיק אותנו?‬
‫לא.‬
‫אנחנו צריכים לפזר את המשקל שלנו.‬
‫אתה פצפון,‬
‫אבל אולי תלך איתי כדי לאזן את המשקל קצת.‬
‫נסי להישאר רגועה.‬
‫נוציא אותך. תבעטי ברגליים האחוריות!‬
‫קדימה. את מסוגלת…‬
‫לא!‬
‫תעשה קסם, קוסם.‬
‫אני מכיר כישוף של הר געש מימי.‬ ‫-אותו.‬
‫תעשה אותו.‬
‫מונס אקוויוס!‬
‫את לא שייכת למקום הזה.‬
‫היית בת לוויה אמיצה, אבל…‬
‫הגיע הזמן שתלכי הביתה.‬
‫הביתה לסילברגרוב, לאת'רי.‬
‫נתראה שוב יום אחד.‬
‫וואו, זהירות!‬ ‫-למה עצרת אותי?‬
‫זה קרח שחור.‬
‫האם הוא מכושף בקסם אפל?‬
‫לא.‬
‫הוא פשוט… הוא נראה שחור כי הוא כל כך… חלק.‬
‫הבנתי.‬
‫נראה שאולי נתנו לו שם קצת דרמטי…‬
‫תודה. זה באמת היה ממש חלקלק.‬
‫התכוונתי לקרח.‬
‫זאת ספינה?‬
‫כמה זמן היא כבר כאן לדעתך?‬ ‫-אין לדעת.‬
‫אולי כמה מאות?‬
‫היא ממש קפאה בזמן.‬
‫היא ממש קפאה בקרח.‬
‫היא קפאה בזמן באופן סמלי.‬
‫אני נכנסת. אחפש משהו מועיל.‬
‫אספקה וכולי.‬ ‫-אני זה שאיבד את כל חפציו.‬
‫אני אכנס.‬
‫לא, אין לדעת כמה יציבה הספינה‬
‫אחרי כל כך הרבה שנים בטבע.‬
‫אני מהירה וזריזה.‬
‫אם משהו יזוז, אני אתמודד עם זה.‬
‫ממש זריזה. כולנו זוכרים…‬
‫ואל תזכיר את תקרית הקרח השחור המרושע!‬
‫מה את חושבת?‬
‫בסדר. קדימה.‬
‫"קרן של הארה."‬
‫נראה כמו שם נחמד לספינה.‬
‫עצוב שהספינה הזאת תקועה.‬
‫תסתכל עליה. הספינה הזאת לא תלך לשומקום.‬
‫תחשוב על הרגעים הראשונים שלה.‬ ‫אנשים כל כך התרגשו מהספינה הזאת.‬
‫היא בטח הייתה אהובה.‬
‫הם בטח חלמו ודמיינו‬ ‫שהספינה הזו תגיע למקומות מדהימים.‬
‫בדיוק. היא לא זזה בכלל.‬
‫אפשר לשבת ולצייר את הספינה,‬ ‫אבל זה ישנה משהו?‬
‫הספינה הקפואה.‬
‫כל כך עצוב.‬
‫זה יומן.‬
‫נראה לי שלא כדאי שנקרא אותו.‬
‫קופיפה חטטנית שכמותך.‬
‫נכון, אולי יש איזו סכנה נסתרת‬ ‫שנדע עליה רק אם נציץ.‬
‫אין לי מושג אם זה מה שאמרת,‬ ‫אבל נזרום עם זה.‬
‫"למרות שהמסעות שלנו עד כה היו מוצלחים מאוד‬
‫"וצברתי יותר אוצר ועתיקות מכושפות‬
‫"ממה שאי פעם העזתי לחלום,‬
‫"שאתוודה בפניך מהו‬ ‫הדבר היחיד שעדיין חשקה נפשי בו?"‬
‫נראה לי שהוא צריך להתוודות, לא?‬
‫בעצם, למה אני מניחה שזה "הוא"?‬
‫"אלה מחשבותיה הפרטיות‬
‫של הוד מעלתה קפטן אזמרלדה סקאל."‬
‫בואי ננסה שוב.‬
‫"שאתוודה בפניך מהו‬ ‫הדבר היחיד שעדיין חשקה נפשי בו?"‬
‫"כאן בדמדומי ימיי האחרונים,‬
‫"אני מגלה שמה שנפשי חשקה בו יותר מכול‬
‫"הוא מה שיכולתי לקבל כל העת,‬
‫"אהבתו של קונראד יקירי.‬
‫"הקולות שקראו לי הרחק ממנו,‬
‫"מחויבות, הרפתקאות, תהילה,‬
‫"אלה רק רוחות חלולות‬ ‫שהותירו אותי קרה וגוססת לבדי."‬
‫"קונראד, אם היית כאן, הייתי מתנצלת בפניך."‬
‫"קונראד, אם היית כאן,‬
‫"הייתי אומרת לך שהתעלומה הגדולה‬ ‫שחיפשתי ברחבי העולם‬
‫"הייתה טמונה בך כל העת.‬
‫"קונראד, אם היית כאן, הייתי מביטה בעיניך‬
‫"ואוחזת בידך."‬
‫ריילה, מתחיל להחשיך!‬
‫כמעט סיימת?‬
‫הכול בסדר?‬
‫ריילה בוכה?‬
‫ריילה, אני בא!‬
‫"קונראד, אם היית כאן, הייתי אומרת‬
‫"שכל בחירותיי היו כלום,‬ ‫ואתה הכול בשבילי."‬
‫"קונראד, אם היית כאן…"‬
‫ריילה!‬
‫ריילה, אני כאן.‬
‫אני כאן.‬
‫קאלום, אתה כאן.‬
‫כן.‬
‫ריילה, כל הזמן הזה…‬
‫כן?‬
‫כל הזמן הזה,‬
‫את קראת?‬
‫סליחה…‬ ‫-ריילה!‬
‫כן, חשבתי שאולי היה כאן משהו שעלינו לדעת.‬
‫אבל זה לא משנה. אמרתי לך לא לעלות לספינה.‬
‫את בכית. חשבתי שקרה משהו.‬
‫שום דבר לא קרה.‬
‫בכל מקרה, השמש שקעה וקר בחוץ בטירוף,‬
‫אז כדאי שנישאר כאן הלילה, היכן שיש מחסה.‬
‫לא. היא לא יציבה.‬
‫היא קפואה כבר מאות שנים.‬ ‫היא לא תשקע פתאום הלילה.‬
‫אולי היא תקועה, אבל זו עדיין ספינה טובה.‬
‫טוב, נישאר כאן הלילה.‬
‫אבל בלי אגרופים לספינה.‬
‫טוב, כל המצעים שלי צללו בתאונת הקרח.‬
‫אני מניח שערימת קרשים תוכל לשמש כשמיכה.‬
‫היי, המצאתי "קרשמיכה".‬
‫אני מניחה שלא תרצה להשתמש‬ ‫בשמיכת נגד-קסם להתחממות.‬
‫לא. אני אישן טוב בידיעה שהפנינה בטוחה.‬
‫קאלום, אולי פשוט תחלוק את השמיכה שלי?‬
‫זה לא באמת כזה סיפור.‬
‫אני אהיה בסדר. תודה.‬
‫כלומר, ליתר דיוק, לא, תודה.‬ ‫אל תיעלבי. אבל לא.‬
‫בסדר.‬
‫וואו.‬
‫לא שמתי לב שהיה לנו נוף.‬
‫השמיים יפהפים הערב.‬
‫"אומרים שהכוכבים שורדים יותר מכולנו‬ ‫זקיפים נצחיים במרום‬
‫"אבל חיפשתי את ליבם הכסוף‬ ‫ואני תוהה אם אולי הם מתו‬
‫"אולי הם שואפים את קור השחר‬ ‫נשמת לילה אחרונה‬
‫"ואז נולדים ניצוצות מהחושך‬
‫"שואפים את הדמדומים‬
‫"ונושפים החוצה אור"‬
‫אלה המילים הכי רכות ונחמדות שאי פעם שמעתי.‬
‫אבא שלי כתב אותן.‬
‫המלך הארו?‬
‫לא, האבא האמיתי שלי.‬
‫שמו היה דמיאן. הוא היה סופר, משורר.‬
‫הוא חי עם מחלת נשימה איומה כל חייו.‬
‫הוא אמר שזה גרם לו‬ ‫להעריך כל נשימה וכל רגע.‬
‫אמי אמרה שהוא היה האדם החזק ביותר שהכירה.‬
‫תודה, קאלום.‬
‫תודה שחלקת איתי.‬
‫קאלום?‬
‫אני בסדר.‬
‫הכול בסדר.‬
‫האמת שחם לי, באמת.‬
‫אל תהיה טיפש. נחלוק את השמיכה.‬
‫לילה טוב.‬
‫אה. היי.‬
‫היי, קאלום.‬
‫אנחנו קרובים.‬
‫כן. נכון.‬
‫כלומר, הפנים שלנו.‬
‫הנשימה שלך חמה.‬
‫אוי, סליחה.‬
‫לא, זה נחמד.‬
‫יופי.‬
‫כן.‬
‫יש לי משהו לספר לך.‬
‫שוב עשיתי קסם אפל.‬
‫מה?‬
‫אני לא מאמינה שהשתמשת שוב בקסם אפל.‬
‫כי זה אסור?‬ ‫-כי זה מסוכן.‬
‫כי זה פוגע בך.‬
‫אבל יותר מכול, כי זה הופך אותך לפגיע‬
‫למה שאתה הכי מפחד ממנו.‬ ‫-אראבוס. אני יודע.‬
‫אז למה? למה שתעשה את זה שוב?‬
‫זה לא משנה. זה קרה. הלך עליי.‬
‫מאוחר מדי בשבילי. למי אכפת?‬
‫לא מאוחר מדי אם תפסיק.‬
‫למה אתה ממשיך לעשות את זה,‬
‫בידיעה שזה מסכן את החיים שלך?‬
‫טוב! רוצה לדעת למה?‬ ‫כן. אני רוצה!‬
‫עשיתי את זה בשבילך!‬ ‫-מה?‬
‫פינגרין עמד להרוג אותך.‬
‫לא הייתה לי ברירה כי‬
‫אני אעשה הכול בשבילך.‬
‫אני אמורה להודות לך?‬
‫לא, לא לזה התכוונתי. אני…‬
‫תקשיב לי.‬
‫אם אי פעם תצטרך לבחור ביני לבין טובת הכלל,‬
‫תעשה את הדבר הנכון.‬
‫תקריב את ההקרבה.‬
‫נראה שהיא עצרה.‬
‫המנורה!‬ ‫-חייבים לכבות אותה!‬
‫צריך לברוח.‬
‫תתרחקי.‬
‫סגיטה ונטי!‬
‫הפנינה!‬
‫ריילה, קדימה!‬
‫אמרת לי לא להקריב‬ ‫את טובת הכלל למען אדם אחד באשר הוא.‬
‫טוב… אז גם את צריכה להבטיח לי משהו.‬
‫מה?‬
‫אם אראבוס ישלוט בי שוב, אם הוא ינצל אותי,‬
‫תבטיחי שתהרגי אותי.‬
‫כן.‬
‫אני מבטיחה.‬
‫המלך אזראן, אני יודעת שמאוחר.‬ ‫יש מהומה על הגשר.‬
‫זר מסתורי, מטורף מתלהם.‬
‫לא, חכו! בבקשה!‬
‫אני רק צריך לראות את המלך.‬
‫אל תיגעו בי! בבקשה!‬ ‫לא באתי לפגוע באף אחד.‬
‫אני רק צריך לראות את ה…‬
‫את המלך.‬
‫המלך אזראן?‬
‫מלכי.‬
‫אני משרת פשוט.‬
‫הושפלתי וירדתי לשפל המדרגה.‬
‫השתניתי, אני…‬
‫לא, השתניתי.‬
‫מלכי, עשיתי דברים, אבל אני רואה…‬
‫אני רואה דרך אחרת!‬
‫תפסיק.‬
‫תפסיק!‬
‫אתה מתחנן לרחמיי?‬
‫לא.‬
‫יופי.‬
‫אתה לא ראוי לרחמים.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬