Tidligere i Drageprinsen…
Kong Ezran. Min konge!
Jeg forventede ikke din tilgivelse.
Hvis du ikke godtager mine ord nu…
…skal du have dem
i fremtiden.
Jeg brugte sort magi igen.
Det gør dig sårbar over for det, du frygter mest.
Aaravos.
Den menneskelige magiker, som allerede er fordærvet af mørket
og bestemt til at gå mit ærinde.
DRAGEPRINSEN
MYSTERIET OM AARAVOS
BOG 6 STJERNER
KAPITEL 6 SANDHEDENS ØJEBLIK
Hør, har du overhovedet sovet?
Cirka en time. Så vågnede jeg og var nervøs.
Vil du tage Himlenes krone på?
Intet er så opmuntrende som en hat af Xadias sjældneste ædelsten.
Det kan du nemt sige uden et hjerte fuldt af mørke.
Det er dit heller ikke. Du er et godt menneske.
Måske det godeste.
Det lykkedes os ikke at ødelægge Perlen.
Vi tog den hele verden rundt
for ingenting.
Du har faktisk ret i én ting.
Vi tog den jo hele verden rundt.
Vi kom for at ødelægge Perlen
og stoppe det onde væsen indeni.
Vi ved nu, at Aaravos i så fald ville kunne komme igen om få år,
når hans stjerner mødes.
Men vi tog Perlen på en lang, farefuld rejse over Det frosne hav
til verdens ende og et tårn, der når op over skyerne.
Hvad nu hvis
I beholdt Perlen her?
Sandheden er…
Sandheden er, at denne Perle ikke rummer Aaravos fængsel.
Denne kugle … er et kæmpebolsje.
Hvad? Nej!
Umuligt!
Jeg byttede lokkebolsjet ud med den ægte Perle!
Jeg tog helt sikkert den ægte Perle!
-Jeg har dummet mig. -Det er ikke din fejl.
Aaravos må have styret dig på en eller anden måde.
Tror du, at det er en trøst? Tværtimod.
Kære Soren.
Dette er min tilståelse.
En sort magikers tilståelse.
En tilståelse fra en far, der har svigtet.
Jeg elskede din mor, Lissa, meget højt.
Jeg havde aldrig mødt nogen så klog.
Og hun valgte mig som livsledsager.
Jeg følte mig så heldig.
Familien voksede. Du og din søster, Claudia, blev født.
I gav os begge så meget glæde.
Men, Soren, du
var et sygt barn.
Du kunne knap trække vejret.
Du hostede og hev efter vejret, og din mor og jeg følte os så hjælpeløse.
Vi gik til læger og urtekyndige og prøvede kure,
som lovede mirakler…
Men intet virkede.
Jeg sad oppe med dig i timevis
og gav din lille hånd et klem
i håbet om at kunne give dig lidt flere kræfter.
Min lille dreng, der gispede efter vejret.
Vi frygtede at miste dig.
Jeg blev desperat.
Jeg fandt en kreativ løsning.
Jeg siger det, som det er.
Det var sort magi.
Men til besværgelsen manglede jeg noget, som tilhørte min mentor, Kpp'Ar.
Jeg havde brug for hans stav.
Tak, fordi du kom, Kpp'Ar.
Jeg kan da ikke afslå en invitation fra Katolis' Største Magiker.
-Nyder du din nye stilling? -Ansvaret er en tillidserklæring.
Kong Atticus er velovervejet og klog.
Jeg påskønner at tjene ham.
Jeg vil tale med dig om Ziards stav.
Hvad mener du?
Jeg ved, du har opgivet udøvelsen af magi.
Men staven…
Du fik den af den forrige Største Magiker, som fik den af sin forgænger.
Den er ikke en embedsret, Viren.
Tal nu rent ud af posen.
Det…
Det er Soren.
Han er syg og…
…døende.
Vi har prøvet alt.
Men jeg har fundet en besværgelse.
Så er det nok! Jeg har sagt, staven aldrig må bruges igen.
Vil du ikke nok? Jeg beder dig jo!
Min søns liv står på spil.
Jeg mangler bare staven. Jeg kan redde ham!
Jeg er ikke uberørt.
Men svaret er nej.
Et barn vil dø.
Ja.
-Vi kan hjælpe. -Callum.
Det var et indre mørke, jeg så, da jeg kiggede på dig.
Ja, det ved jeg.
Jeg har skabt kaos, og mit indre er også kaotisk. Tak.
Jeg tror ikke, at det hjælper.
Det er forbundet.
Brugen af sort magi skaber et hul i ånden. En fordærvet tomhed.
-Sådan styrer Aaravos en. -Det kan ordnes.
Dit indre mørke kan fyldes med lys igen.
Det er farligt og kræver al jeres mod og styrke.
Nej.
Måske bør vi lytte til dem, Callum.
Nej, for mit mod og mine kræfter er opbrugt.
Jeg beklager, men jeg kan ikke.
-Det er din skyld! -Hvad? Hvordan det?
Vel er du oplyst nu, men du er stadig dum.
Du fortalte det skrøbelige menneske om hans fejl med Perlen.
Det knækkede ham.
Hvorfor er det galt at sige sandheden?
Sandheden er alt.
Men før du giver den videre, så tænk på, om du giver dem klarhed, lys og mening?
Eller bebyrder du en, som behøver al sin styrke?
Ja.
Jeg indser det nu.
Sandheden er…
Hvad? Hvad er sandheden?
Sandheden er kompliceret.
Men at I er kommet her med Perlen, er det ikke.
Vi vil passe godt på den.
Brugen af sort magi skaber et hul i ånden. En fordærvet tomhed.
-Sådan styrer Aaravos en. -Det kan ordnes.
Dit indre mørke kan fyldes med lys igen.
Det er farligt og kræver al jeres mod og styrke.
Ja.
Ja, det kan jeg godt.
Mens jeg kæmpede med mit dilemma,
mødte jeg en ven, der kæmpede med sit eget.
Prins Harrow. Må jeg sætte mig?
Problemer med kærligheden?
-Er det så tydeligt? -Jeg troede, at det gik godt med Sarai.
Ja.
Ja, det gør det.
Jeg er forelsket i hende.
Hendes mand døde for kun et år siden, og hun vil være en god mor for sit barn.
-Øh, Caleb. -Callum.
Han er dejlig og så klog og sjov.
Jeg vil giftes med hende, men jeg tror, at det er for tidligt.
Jeg ville komplicere hendes liv.
Livet er jo kompliceret.
Hvis det er kærlighed, er alt andet lige meget.
Gør, hvad du må.
Det er et godt råd.
Ja.
Det er det måske.
Sort magi skabte et hul indeni dig.
Stjernesandhedens ritual kan fylde mørket med lys.
Men vogt dig.
Bruger du sort magi igen,
så overvælder mørket og fordærvelsen dig.
Jeg er med.
Først drikker du en stjernevæveredderkops gift.
Den gør din ånd modtagelig for stjernelys.
Så flyver du op til himlen,
for jo tættere du er på stjernerne, jo stærkere er magien.
Søg din dybe sandhed i sindet og hjertet: din indre stjerne.
Lad så den sandhed stråle og fylde mørket.
Min dybe sandhed?
Din dybeste sandhed.
Jeg har godt og dårligt nyt.
Desværre fik jeg ikke stjernevæverens gift.
Hvad med de gode nyheder?
Heldigvis fik jeg gjort hende ret knotten,
så hun forgifter dig nok på gammeldags vis.
Ved at bide dig.
Det var bogstaveligt talt en mørk og stormfuld nat,
da jeg opsøgte Kpp'Ar i hans unikke hjem,
Gådehuset.
Hallo? Hvem der?
Jeg vil have staven.
Jeg har jo sagt nej.
Hvorfor? Fordi du nu er for fin til sort magi?
Hele livet legede du med dit legetøj,
og nu har du besluttet at skjule eller ødelægge det?
Det er egoistisk.
Vend om, Viren.
Gå nu, og jeg vil glemme alt om det her.
Hvad hvis jeg ikke går?
Uden magi…
Hvordan vil du så stoppe mig?
Uden magi er du bare en svagelig, gammel mand.
Du er ubetydelig.
Jeg er Katolis' Største Magiker.
Jeg er målbevidst og magtfuld…
…og jeg vil gøre brug af begge dele.
Kong Atticus stoler på mig.
Et enkelt ord fra mig er nok.
Du vil miste alt!
Åh, Kpp'Ar.
Du burde ikke have truet mig.
Taks nim re læjs nid.
Jeg vendte mig mod ham.
Min mentor, min…
Min lærer.
En mand, som troede på mig, da…
da jeg var ubetydelig.
Han brugte årevis på at hjælpe mig med at blive…
…den, jeg blev.
Kom nu, lille ven. Jeg behøver lidt af din gift.
Jeg kan heller ikke lide det.
Det kilder!
Hvordan gør jeg den vred?
Hvordan fornærmer man den? Ezran ville vide, hvad … Av!
Du skal ikke vende blikket udad, men indad.
Flyv nu. Op til stjernerne.
Find din indre stjerne,
den dybeste sandhed så klar, at den fylder mørket.
Manus, pluma, volantis.
Hvor højt skal jeg flyve?
Hvordan finder jeg lyset?
Find den dybeste sandhed.
Min indre stjerne.
Men jeg ser ingen stjerne.
Jeg ser kun…
mørket.
Nu hvor jeg havde staven,
havde jeg næsten alt, jeg manglede til magien og din helbredelse.
Jeg manglede én ingrediens til, noget, der var rigeligt af.
Din mors tårer.
Men da jeg talte med din mor,
blev hun så forfærdet.
Hun så mit ansigt og rystede over hele kroppen.
Hun sagde:
"Du er blevet til et uhyre."
Jeg forklarede, at jeg kun havde gjort som nødvendigt.
Jeg havde taget Kpp'Ars stav.
Jeg havde skaffet den magiske ingrediens, blod fra en vindelgs gevir.
Men jeg manglede én ting til.
Noget så enkelt og let. Hendes tårer.
Hun var bange og rystede på hovedet.
Hun sagde: "Nej."
Jeg skubbede hende op mod væggen
og greb hendes hår bagtil for at holde hende i ro.
Jeg holdt glasbeholderen mod hendes kind og så den fyldes med tårer.
Da jeg slap hende, gled hun hulkende ned på gulvet.
Jeg vidste, at hun havde ret.
Jeg var blevet til et uhyre.
Jeg kan vist se noget.
Som en lysende stjerne.
Callum. Du klarede det.
Ja. Jeg fandt min sandhed.
Magien virkede selvfølgelig.
Det syge barn, som havde hevet efter vejret,
blev en stor, stærk og sund dreng.
Men prisen var…
…frygtelig.
Din mor forlod os.
Din søster var knust.
Vores familie var ødelagt for altid.
Dette fører mig til min
værste tilståelse.
Efter alt dette…
Efter alt, som jeg havde gjort,
gav jeg dig skylden, Soren.
Mit barn.
Jeg straffede dig med et liv fyldt af kold grusomhed.
Far?
Far, er du okay?
Leg med mig, far.
Gå med dig, min søn.
Jeg må arbejde.
Det gør mig så ondt.
Jeg må fortælle dig noget.
Perlen, magikeren og krigeren kom med, er ikke Aaravos' fængsel.
Hvad?
Det er en forfalskning. Et kæmpebolsje. De ved det ikke.
Hvorfor ikke fortælle dem det?
Sandheden er alt.
Men før du giver den videre, så tænk på,
om du giver dem klarhed, lys og mening?
Eller bebyrder du en, som behøver al sin styrke?
Nå, hvad er der?
Vagten sagde, du ville give mig noget.
Nej, jeg…
Nej.
Vagten tog fejl.
Callum?
Hvad er der galt? Du burde sove.
Tænker du nogensinde på øjeblikke, hvor livet kunne være anderledes,
hvis du havde ændret bare én ting?
Naturligvis.
-Tænker du på et bestemt øjeblik? -Ja, jo, jeg…
Jeg tænker ofte på, da du kom igen, efter jeg ikke havde set dig i to år.
Jeg sneg mig vist ind på dig dengang. Undskyld.
Da jeg så dig stå der,
blev jeg overvældet af følelser. Jeg var så forvirret.
Ja, det er jeg ked af.
Nej. Det er ikke…
Vær ikke det.
Hvad hvis vi gentager det øjeblik?
Okay.
-Skal jeg… -Øh, ja.
Gå et øjeblik, og vi lader, som om det er to år.
Kom så tilbage, og sig det, du sagde, da jeg så dig.
Kan du huske det?
Hej.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Tekster af: Susanne Friesen