‫בפרקים הקודמים של הנסיך הדרקון…‬
‫המלך אזראן… מלכי!‬
‫לא ציפיתי שתסלח לי.‬
‫ואם לא תקבל את דבריי עכשיו, סורן…‬
‫אני רוצה שתדע את זה‬
‫בעתיד.‬
‫שוב עשיתי קסם אפל.‬
‫זה הופך אותך לפגיע‬ ‫לדבר שממנו אתה הכי מפחד.‬
‫אראבוס.‬
‫הקוסם האנושי, כבר מוכתם באפלה‬
‫ונועד ליפול ישר לידיים שלי.‬
‫- הנסיך הדרקון -‬
‫- תעלומת אראבוס -‬
‫- ספר 6 - כוכבים‬ ‫פרק 6: רגע של אמת -‬
‫היי. ישנת בכלל?‬
‫שעה בערך. ואז התעוררתי בלחץ.‬
‫רוצה לענוד את הכתר של השמיים?‬
‫שום דבר לא מעודד מישהו כמו כובע‬ ‫שעשוי מאבני החן הנדירות ביותר בזאדיה.‬
‫קל לך להגיד. הלב שלך לא מלא באפלה.‬
‫גם לא שלך. אתה בן אדם טוב, קאלום.‬
‫אולי הכי טוב מכולם.‬
‫לא הצלחנו להשמיד את הפנינה, ריילה.‬
‫לקחנו אותה לצד השני של העולם‬
‫לחינם.‬
‫האמת שאתה צודק בנוגע לדבר אחד.‬
‫באמת לקחנו אותה לצד השני של העולם.‬
‫באנו הנה כדי להשמיד את הפנינה‬
‫ולעצור את האיום של הדבר המרושע בתוכה.‬
‫למדנו שאפילו אם יכולנו,‬ ‫אראבוס יוכל לחזור בעוד כמה שנים,‬
‫בפעם הבאה שכוכביו יתיישרו.‬
‫אבל באמת לקחנו את הפנינה‬ ‫למסע ארוך ומסוכן בים הקפוא,‬
‫לקצה העולם ולמגדל שמתנשא מעל לעננים.‬
‫מה אם‬
‫אתם תשמרו על הפנינה כאן?‬
‫האמת היא…‬
‫האמת היא שהפנינה הזו‬ ‫אינה מכילה את הכלא של אראבוס.‬
‫הכדור הזה הוא ממתק ענקי.‬
‫מה? לא!‬
‫זה לא ייתכן!‬
‫לקחתי את ממתק הפיתיון‬ ‫והחלפתי אותו בפנינה האמיתית!‬
‫אני בטוח שלקחתי את הפנינה האמיתית!‬
‫פישלתי.‬
‫קאלום, זה לא באשמתך.‬
‫ההסבר היחיד הוא שאראבוס שלט בך איכשהו.‬
‫נראה לך שזה יותר טוב? זה יותר גרוע.‬
‫סורן היקר.‬
‫המילים האלה הן הווידוי שלי.‬
‫וידוי של מכשף אפל.‬
‫וידוי של אב כושל.‬
‫מאוד אהבתי את אמא שלך, ליסה.‬
‫היא הייתה חכמה יותר מכל מי שהכרתי.‬
‫ואיכשהו היא בחרה בי להיות השותף שלה לחיים.‬
‫הרגשתי בר מזל.‬
‫המשפחה שלנו גדלה.‬ ‫אתה ואחותך קלאודיה נולדתם.‬
‫שניכם שהבאתם לנו כל כך הרבה אושר.‬
‫אבל, סורן, אתה…‬
‫היית ילד חולה.‬
‫התקשית לנשום.‬
‫היית משתעל ומתנשף,‬
‫ואמא שלך ואני הרגשנו חסרי אונים.‬
‫פגשנו רופאים ומומחי צמחי מרפא,‬ ‫וניסינו תרופות יוצאות דופן שהבטיחו ניסים…‬
‫אבל שום דבר לא עבד.‬
‫נשארתי ער איתך במשך שעות…‬
‫לחצתי בעדינות את היד הקטנה שלך,‬
‫בתקווה איכשהו להעביר אליך עוד קצת כוח.‬
‫ילדי הקטן, משווע לאוויר.‬
‫חששנו שנאבד אותך.‬
‫ואז נעשיתי… נואש.‬
‫מצאתי פתרון יצירתי.‬
‫עליי לומר מה זה באמת.‬
‫קסם אפל.‬
‫אבל כדי לבצע את הכישוף,‬
‫הייתי זקוק למשהו‬ ‫שהיה שייך למורה שלי, קאפאר.‬
‫הייתי זקוק… למטה שלו.‬
‫תודה שבאת, קאפאר.‬
‫מי אני שאסרב להזמנה‬ ‫מהמכשף הגדול של קאטוליס?‬
‫אתה נהנה מהתפקיד החדש שלך?‬
‫קטונתי מגודל האחריות.‬
‫המלך אטיקוס מדוד וחכם.‬
‫אני אסיר תודה לשרת אותו.‬
‫אני רוצה לדבר איתך על המטה של זיארד.‬
‫מה איתו?‬
‫אני יודע שהפסקת להשתמש בקסם.‬
‫אבל המטה…‬
‫ירשת אותו מהמכשפה הגדולה הקודמת‬
‫אשר קיבלה אותו מהמכשף הגדול לפניה.‬
‫זו לא הטבה של התפקיד, וירן.‬
‫פשוט תגיד את האמת.‬
‫זה…‬
‫זה סורן.‬
‫הוא חולה ו…‬
‫הוא גוסס.‬
‫ניסינו הכול.‬
‫אבל מצאתי כישוף.‬
‫מספיק!‬
‫אמרתי לך שאסור להשתמש שוב במטה.‬
‫בבקשה! אני מתחנן בפניך!‬
‫חייו של בני תלויים בכך.‬
‫אני רק צריך את המטה. אני יכול להציל אותו!‬
‫אני לא אדיש לזה.‬
‫אבל התשובה שלי היא לא.‬
‫ילד ימות.‬
‫כן.‬
‫נראה לנו שנוכל לעזור.‬ ‫-קאלום.‬
‫האפלה שראיתי כשהבטתי בך,‬ ‫זו הייתה אפלה בתוכך.‬
‫כן. הבנתי את זה.‬
‫פישלתי, ואני גם דפוק מבפנים.‬
‫תודה.‬
‫אני לא בטוחה שזה עוזר.‬
‫הם מחוברים.‬
‫שימוש בקסם אפל יוצר חור‬ ‫בתוך הנפש שלך, ריקנות מושחתת.‬
‫כך הכוכב שנפל שולט בך.‬ ‫-יש לזה פתרון.‬
‫יש דרך למלא שוב באור את האפלה שבך.‬
‫זה מסוכן, וזה ידרוש את כל האומץ והכוח שלך.‬
‫לא.‬
‫קאלום, אולי כדאי שנקשיב.‬
‫לא, זה בדיוק העניין,‬ ‫לא נשאר לי אומץ או כוח.‬
‫לא מסוגל. אני מצטער.‬
‫זה באשמתך!‬ ‫-מה? למה?‬
‫אולי עכשיו אתה מואר,‬ ‫אבל אתה עדיין אחי הטיפש.‬
‫בן האנוש כבר היה שברירי,‬
‫ואמרת לו שהוא פישל עם הפנינה.‬
‫זה שבר אותו.‬
‫ראיתי את האמת ואמרתי את האמת.‬ ‫איך זה לא בסדר?‬
‫האמת היא הכול. אבל לפני שאתה‬ ‫אומר אותה למישהו, שאל את עצמך,‬
‫האם אתה נותן לו בהירות, אור ותכלית?‬
‫או שאתה מעביר נטל למישהו שזקוק לכל כוחו?‬
‫כן.‬
‫אני מבין עכשיו.‬
‫האמת היא…‬
‫מה? מהי? מה היא האמת?‬
‫האמת מורכבת.‬
‫מה שלא מורכב הוא שהבאת את הפנינה הנה.‬
‫ואנחנו נשמור עליה.‬
‫שימוש בקסם אפל יוצר חור‬ ‫בתוך הנפש שלך, ריקנות מושחתת.‬
‫כך הכוכב שנפל שולט בך.‬ ‫-יש לזה פתרון.‬
‫יש דרך למלא שוב באור את האפלה שבך.‬
‫זה מסוכן, וזה ידרוש את כל האומץ והכוח שלך.‬
‫כן.‬
‫כן, אני יכול לעשות את זה.‬
‫בזמן שנאבקתי עם הדילמה שלי,‬
‫נתקלתי בחבר שנאבק עם דילמה משלו.‬
‫הנסיך הארו. אפשר להצטרף אליך?‬
‫צרות אוהבים?‬
‫זה עד כדי כך ברור?‬
‫אני מצטער, חשבתי שהמצב עם סאראי היה טוב.‬
‫כן.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אני מאוהב בה.‬
‫עברה רק שנה מאז שבעלה נפטר,‬
‫והיא נותנת את כולה‬ ‫כדי להיות אמא נהדרת לפעוט שלה.‬
‫אה, קאלב.‬ ‫-קאלום.‬
‫הוא מקסים, וכל כך חכם ומצחיק.‬
‫אני רוצה להתחתן איתה, וירן,‬ ‫אבל אני חושש שזה מוקדם מדי.‬
‫אני רק אסבך את חייה.‬
‫החיים מסובכים.‬
‫אבל אם זו אהבה, שום דבר אחר לא משנה.‬
‫עשה מה שעליך לעשות.‬
‫זו עצה טובה, וירן.‬
‫כן.‬
‫אולי… זה נכון.‬
‫קסם אפל השאיר חור בתוכך,‬
‫אבל פולחן כוכב האמת‬ ‫יכול למלא את האפלה הזו באור.‬
‫אבל תיזהר.‬
‫אם תשתמש שוב בקסם אפל,‬
‫האפלה והשחיתות יציפו אותך.‬
‫אני מבין.‬
‫ראשית, תשתה ארס מעכביש אורג-כוכב.‬
‫זה לא יכאב,‬ ‫אבל נפשך תהפוך רגישה לאור כוכבים.‬
‫ואז תעוף לשמיים,‬
‫כי ככל שתתקרב לכוכבים, הקסם יהיה חזק יותר.‬
‫עליך לחפש במוחך ובליבך‬ ‫את האמת העמוקה האחת שלך,‬
‫את הכוכב שבתוכך.‬
‫אז עליך לתת לאמת הזו לזרוח ולמלא את האפלה.‬
‫אמת עמוקה אחת, אה?‬
‫האמת העמוקה ביותר שלך.‬
‫חדשות טובות וחדשות רעות.‬
‫החדשות הרעות הן שהתקשיתי‬ ‫לחלוב את הארס מאורג הכוכבים.‬
‫ומה לגבי החדשות הטובות שהזכרת?‬
‫החדשות הטובות הן‬ ‫שנראה לי שדי הכעסתי אותה.‬
‫היא בטח תיתן לך את הארס שלה בדרך הישנה.‬
‫היא תנשך אותך.‬
‫זה באמת היה לילה אפל וסוער‬
‫כשהלכתי להתעמת עם קאפאר בביתו המיוחד,‬
‫בית החידות.‬
‫שלום? מי שם?‬
‫באתי בשביל המטה.‬
‫כבר סירבתי לך.‬
‫למה? כי אתה טוב מדי בשביל קסם אפל?‬
‫היו לך חיים שלמים לשחק בצעצועים שלך,‬
‫ועכשיו אתה מחליט‬ ‫להחביא את כולם או להשמיד אותם?‬
‫זה אנוכי.‬
‫תסתובב, וירן.‬
‫לך עכשיו, ואני אשכח שזה קרה.‬
‫ומה אם לא אלך?‬
‫בלי קסם,‬
‫איך תעצור אותי?‬
‫בלי קסם, אתה סתם זקן שברירי.‬
‫אתה אפס.‬
‫אני המכשף הגדול של קאטוליס.‬
‫יש לי מטרה, כוח…‬
‫ואני מתכוון להשתמש בשניהם.‬
‫המלך אטיקוס בוטח בי.‬
‫מילה ממני היא כל מה שצריך.‬
‫אתה תאבד הכול!‬
‫אוי, קאפאר.‬
‫לא היית צריך לאיים עליי.‬
‫בגדתי בו.‬
‫במורה שלי, ב…‬
‫ביועצי.‬
‫אדם שהאמין בי כש…‬
‫כשהייתי כלום,‬
‫והשקיע שנים מחייו כדי לעזור לי להפוך…‬
‫למי שנהייתי.‬
‫קדימה, קטנטונת.‬ ‫אני צריך מעט מהארס שלך.‬
‫תאמיני לי, אני גם לא מצפה לזה.‬
‫זה מדגדג!‬
‫איך מכעיסים אותה? שאעליב אותה?‬
‫איך מעליבים עכביש כוכב?‬ ‫אזראן היה יודע מה… אאוץ!‬
‫אתה לא צריך להתבונן החוצה,‬ ‫עליך להתבונן פנימה.‬
‫עכשיו תעוף. אל עבר הכוכבים.‬
‫מצא את הכוכב שבתוכך,‬
‫את האמת העמוקה הבהירה ביותר‬ ‫שתוכל למלא את האפלה.‬
‫מאנוס, פלומה, וולנטיס.‬
‫כמה גבוה עליי לעוף?‬
‫איך אמצא את האור הזה?‬
‫מצא את האמת העמוקה האחת.‬
‫הכוכב שבתוכי.‬
‫אבל אני לא רואה כוכב.‬
‫אני רואה רק…‬
‫אפלה.‬
‫עכשיו שהיה לי המטה,‬
‫היה לי כמעט כל מה שהיה נחוץ לכישוף‬
‫שישקם את בריאותך.‬
‫הייתי צריך עוד מרכיב אחד,‬
‫משהו ש… לא היה מחסור בו.‬
‫הדמעות של אמא שלך.‬
‫אבל כשהלכתי לראות את אמא שלך,‬
‫היא הייתה מזועזעת.‬
‫היא ראתה את פניי והיא רעדה.‬
‫היא אמרה,‬
‫"הפכת למפלצת."‬
‫ניסיתי להסביר שעשיתי רק מה שהיה נחוץ.‬
‫התעמתי עם קאפאר ולקחתי את המטה.‬
‫השגתי את המרכיב הקסום הנדיר,‬
‫דם מהקרניים של אייל הרוח.‬
‫אבל הייתי זקוק לדבר אחד נוסף.‬
‫משהו כה פשוט וקל.‬
‫הדמעות שלה.‬
‫היא פחדה. היא נענעה בראשה.‬
‫היא אמרה, "לא",‬
‫דחפתי אותה אל הקיר,‬
‫והחזקתי את שערה כדי שלא תזוז.‬
‫הצמדתי את הבקבוקון ללחי שלה,‬ ‫וצפיתי בו מתמלא בדמעות שלה.‬
‫כששחררתי אותה, היא החליקה לרצפה, מתייפחת.‬
‫וידעתי שהיא צדקה.‬
‫הפכתי למפלצת.‬
‫נראה לי שאני רואה משהו.‬
‫כמו… כוכב זוהר.‬
‫קאלום. הצלחת.‬
‫כן. מצאתי את האמת האחת שלי.‬
‫הכישוף עבד, כמובן.‬
‫במקום הילד החולה והמתנשף שהיית,‬
‫הפכת לילד חזק, בריא וחסון.‬
‫אבל המחיר היה…‬
‫הרסני.‬
‫אמא שלך עזבה אותנו.‬
‫אחותך הייתה הרוסה.‬
‫המשפחה שלנו הייתה מרוסקת לנצח.‬
‫וזה מביא אותי‬
‫לווידוי הנורא ביותר שלי.‬
‫אחרי כל זה,‬
‫אחרי כל מה שעשיתי,‬
‫האשמתי אותך, סורן.‬
‫ילדי.‬
‫והענשתי אותך עם חיים שלמים של אכזריות קרה.‬
‫אבא?‬
‫אבא, אתה בסדר?‬
‫תשחק איתי, אבא.‬
‫לך מכאן, בן.‬
‫יש לי עבודה חשובה.‬
‫אני כל כך מצטער.‬
‫אני צריך לספר לך משהו, אחות.‬
‫הפנינה שהקוסם והלוחמת הביאו,‬
‫היא לא הכלא האמיתי של הכוכב שנפל.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫היא מזויפת. זה ממתק ענקי.‬
‫הם לא יודעים.‬
‫למה לא סיפרת להם את האמת?‬
‫האמת היא הכול.‬
‫אבל לפני שאתה‬ ‫אומר אותה למישהו, שאל את עצמך,‬
‫האם אתה נותן בהירות, אור ותכלית?‬
‫או שאתה מעביר נטל למישהו שזקוק לכל כוחו?‬
‫נו?‬
‫נו, מה העניין?‬
‫הסוהר שלך אמר לי שרצית לתת לי משהו.‬
‫לא, אני…‬
‫לא.‬
‫הסוהר… טעה.‬
‫קאלום?‬
‫מה קרה? אתה אמור לישון.‬
‫את חושבת לפעמים על רגעים בחייך,‬
‫ותוהה איך הכול היה יכול להיות שונה‬
‫אם היית משנה רק דבר אחד?‬
‫ברור.‬
‫יש רגע מסוים שאתה חושב עליו?‬
‫כן. כן. אני…‬
‫אני חושב הרבה על הרגע שחזרת‬
‫אחרי שלא ראיתי אותך שנתיים.‬
‫די באתי לך בהפתעה. אני מצטערת.‬
‫כשראיתי אותך עומדת שם,‬
‫הוצפתי בכל כך הרבה רגשות,‬ ‫הייתי כל כך מבולבל.‬
‫אני יודעת. אני מצטערת.‬
‫לא. זה לא…‬
‫אל תצטערי.‬
‫מה אם ננסה שוב לחיות את הרגע ההוא?‬
‫בסדר.‬
‫אתה רוצה שאני…‬ ‫-אה, כן.‬
‫צאי לכמה שניות, ונעמיד פנים שעברו שנתיים.‬
‫ואז תחזרי ותגידי‬ ‫מה שאמרת כשראיתי אותך לראשונה.‬
‫את זוכרת מה אמרת?‬
‫היי.‬
‫אני אוהב אותך, ריילה.‬
‫אני אוהבת אותך, קאלום.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬