V předchozích dílech Dračího prince…
Královno Janai,
zradili vás.
Přivedla jsem ti armádu.
Uzdrav mi křídla
a sešleme na naše nepřátele ohnivou spravedlnost.
Temná magie vytváří díru ve tvé duši. Zkaženou prázdnotu.
Musíš ve své mysli a srdci najít jedinou pravdu, hvězdu v sobě.
Pak necháš tu pravdu zářit a zaplnit temnotu.
DRAČÍ PRINC
ZÁHADA AARAVOSE
KNIHA 6. – HVĚZDY KAPITOLA 7. – RUDÁ SVATBA
Měli bychom jít.
Já vím.
Jo.
K měsíčnímu nexu je to daleko.
Já vím.
- Poslední? - Poslední co?
Vždyť víš.
Já vím.
Nezlob se na Hepčíka.
Další polibky později.
Jsi si tím jistý?
- Letět až k nexu? - Jasně.
Křídla z hvězdného hedvábí nevydrží věčně, ale jsou odolná.
Manus, pluma, volantis!
Vyletíme spolu.
Roztáhni křídla a vznes se, Raylo. Věř křídlům.
Věř mi.
Věřím ti.
- Raz… - Raz…
- Dva… - Dva…
- Tři! - Tři!
Jo! To je ono!
Dnes za nového úsvitu povstane velký Sluneční král.
A my taky!
Sol Regem!
Velkolepý.
Chtěli jsme vám slunečním semínkem uzdravit zrak.
Ale vy jste nám nařídil uzdravit vaše křídla.
A tak se dnes znovu vznesete
a Pharos bude vašima očima.
Pharos vám ukáže cestu,
abychom na naše nepřátele seslali ohnivou spravedlnost!
Sol renatus, sana scissa.
Mocný Sol Regeme!
Roztáhni křídla, aby ses vznesl!
Ruptis.
Královno Aanyo.
Těším se na svatbu, ale nebudu lhát, moc se těším na sluneční svatební dort.
Prý chutná jako oheň.
Když jsme se s Amayou potkaly, měly jsme neshody.
„Spíš jsme se chtěly zabít.“
Dva výjimeční lidé nám pomohli překlenout rozdíly
a porozumět si, než jsme se to naučily samy.
Za pár minut nás Gren provede lidskými zvyky svatebního slibu.
Ale nejdřív Kazi.
Přivítejte je a sledujte požehnání slunce.
Velké Slunce, dárce všeho života!
Dnes tě žádáme o požehnání,
abys svítilo na…
Ach ne.
Chviličku.
Klidně si povídejte nebo znakujte.
Ty ranní mraky se určitě brzy vyjasní.
Jak to jde v Katolis?
Ach. Jde to…
No, jde to.
Tak to jde.
Myslela jsem, že je to Mlask.
Já taky.
Vždy to vypadá, že už se vyjasní,
ale mraky se jen rozdělí a za nimi jsou další.
Je to tak poetické.
To je velmi odrazující poezie.
Budeme s obřadem pokračovat.
Už žádné čekání.
Ale co ty mraky?
„I když vidíš jen mraky, tak slunce za nimi svítí.“
Tohle je poezie.
Velké slunce, dárce všeho života!
Dnes tě žádáme o tvé požehnání lásky a světla,
tepla a růstu.
Žádáme tě, abys svítilo na lásku těchto dvou lidí.
I když tě teď svítit nevidíme.
Velitel Gren teď provede královský pár lidskou přísahou manželství.
Veliteli? Připraven?
Jo, jsem v pořádku.
Omlouvám se. Slíbil jsem si, že nebudu brečet.
Vážení svatebčané, sešli jsme se tu dnes…
Má královno!
Naléhavé zprávy.
Z jihu se blíží vyhoštěný princ s armádou zrádců.
Chtějí zaútočit!
Tohle jsou bitvy, které si historie pamatuje.
Pár proti mnoha.
Spravedliví…
Proti špatlivým?
Je nás méně,
ale moje sestra
je slabší.
„Odložíme svatbu a vypořádáme se s ním, ať jsou všichni v bezpečí.“
- „Poslední bitva.“ - Cože? Ne!
Má to být den plný lásky, ne krveprolití.
Třeba ho přemluvíme.
Karim je bláhový, ale že je takhle hloupý?
Skupinka zrádců proti našim pěti oddaným armádám?
Za hodinu ho rozdrtíme.
Královno, prosím.
Pokračujte ve svatbě.
Pošlete mě za ním jako vyslance.
Nechte mě najít cestu míru místo války.
Oceňuji tvůj optimismus,
ale láska a důvěra nevyřeší každý konflikt.
Musíme…
„Náš ano.“
Ano, to je pravda.
Dobře, mladý králi Katolis.
Zkus mého bratra přivést k rozumu.
Ale mluv rychle.
Až se vezmeme, Karimův čas vyprší.
Karime, pojď sem.
Janai poslala vyslance.
Poslala zábavu.
Snad nám nechají kousek dortu.
Udržuješ kamarádku v bezpečí?
Vlastně naopak.
Musí umět skvěle střílet.
Ano.
To umí.
Odpusť mi.
Ještě nikdy jsem s dítětem nevyjednával.
Je to král.
A ještě k tomu s lidským dítětem.
Člověk, dítě, král.
To je jedno.
Chci tě požádat, aby sis mě vyslechl.
Princi Karime, královna Janai chce mír.
Není třeba útočit.
Vezmi svou armádu, své lidi,
a vybuduj si vlastní budoucnost někde jinde.
To by byl kousek toho, co mi právem patří.
Drobky ze sestřina talíře můj lid nenasytí.
Ale souhlasím s tebou.
Nemusí dojít k násilí, pokud splní moje podmínky.
Tvoje podmínky?
Princi, možná jsem dítě, ale počítat umím.
Pět armád je víc než tvoje jedna.
Královna tě drtivě porazí.
Moje sestra se bezpodmínečně vzdá
a uzná mě nejvyšším králem Sluneční říše.
Nemyslím…
A všichni lidé okamžitě odejdou a vrátí se na druhou stranu hranice.
Kam patříte.
Kde jsem to skončil?
Jo.
Drazí svatebčané, sešli jsme se tu,
abychom byli svědky spojení generála Amayi
a královny slunečních elfů Janai.
Pokud má někdo námitky, tak co zmůže? Objeví se s armádou?
Tak pojďme k manželským slibům.
Královno Janai, můžete začít.
Amayo.
Než jsem tě poznala, myslela jsem, že je můj život úplný.
Znala jsem hranice svého světa a jak je chránit.
Ale tys ty hranice prolomila
a ukázala mi krásu a lásku, jaké jsem nikdy neviděla.
Amayo.
Slibuji ti, že nás nikdy žádná hranice ani zeď nerozdělí.
Jsem tvá
a budu stát po tvém boku po zbytek svého života.
Generále Amayo.
„Janai,
když jsem požádala Grena, aby mi pomohl tohle napsat, řekl mi:
‚Řekni Janai, co na ni miluješ.‘
Ale to je těžké,
protože se to pořád mění.
Každý den
objevím něco nového
a moje láska k tobě roste.
Takže, Janai,
slibuju ti, že naše láska bude růst,
jak budeme růst spolu.
Změní se, ale vydrží,
a přinese do světa více lásky, jako už přináší teď.“
Sliby jsou vyřčeny a můžete políbit svou nevěstu.
Je nám ctí vás prohlásit za královnu slunečních elfů Janai…
A její manželku, královnu Amayu!
Nemůžeš nutit lidi odejít.
Lidé tu mají přátelé, rodiny.
Tvoje sestra si bere člověka!
Vím, že se ti to zdá drsné,
ale dějiny se neobejdou bez ohně.
Bez síly.
Ne. Dějiny nemusí být příběhem o síle.
Ne, pokud nechceme. Může to být příběh lásky.
To jsou dětinské sny.
Ne sny. Volby.
Jsem král. A jako král dávám přednost lásce před silou.
Bývá to těžké, ale když se trápím,
vzpomenu si na ty, které miluju,
a jak spoléhají, že udělám to správné.
Ne to drsné ani silácké.
To správné.
Miluješ svou sestru?
Co? Samozřejmě že ano. Já…
Svedla náš lid na špatnou cestu.
Ale vždy to bude moje sestra.
Pořád si můžeš zvolit lásku. Ještě není pozdě.
Velký sluneční veledrak stál před volbou už dávno.
Vybral si oheň.
Já teď ctím Sol Regema…
a to měla udělat i sestra, když měla tu možnost.
Ctíš ho teď?
- Corvusi. - Ezrane, něco je špatně.
Nemají štíty, žádnou obranu.
Na něco čekají. Na…
Chceš, aby Janai zaútočila!
A až to udělá,
zavoláš Sola Regema a oni nebudou mít šanci!
Lidé jsou chytřejší, než jsem myslel.
Nepotřebuju pět armád,
když mám jednoho veledraka.
Musíme jít. Musíme je varovat!
To nemůžu dovolit.
Ale za to, že jste tak chytří,
přežijete spravedlivý oheň, který přijde,
jako mí vězni.
„Ezran se nevrátil?“
Ne, lásko.
Otevři oči, malý králi. Nemůžeš být slepý k osudu.
Sol Regem nás brzy poctí svou přítomností.
Vlastně čekám na jiného draka.
Zyme! Teď!
Corvusi!
Běž, Ezrane! Musíš je varovat!
Jedem, holka.
Nikam nepojedeš!
Musíme je varovat! Sol Regem se blíží! Je to past!
Dnes už bylo řečí dost.
Skoncujeme s touto hrozbou pro Sluneční království už navždycky!
Běžte!
Malý král utekl.
Pak shoří i on.
Miyano. Zavoláš slunce?
Ne!
Je to past!
Stůjte! Zpátky!
Stůjte! Je to past!
Na co čeká?
Sešlete na ně oheň a spravedlnost!
Kde je?
Kde jste?
Překlad titulků: Beata Krenželoková