Tidligere på Drageprinsen…
Dronning Janai,
du har blitt forrådt.
Jeg har med en hær til deg.
Helbred vingene mine, så kan vi regne ildens rettferdighet
på våre fiender.
Sort magi skaper et hull i deg. En fordervet tomhet.
Finn din ene dype sannhet.
Stjernen i deg.
Så må du la sannheten skinne og fylle mørket.
DRAGEPRINSEN
AARAVOS-MYSTERIET
BOK 6 - STJERNER KAPITTEL 7 - DET RØDE BRYLLUPET
Vi burde dra.
Jeg vet det.
Ja. Det er langt til Nexusmånen.
Jeg vet det.
-Ett til? -Ett av hva?
Det vet du.
Jeg vet det.
Ikke vær sint på Nyser'n.
Vi kan kysse senere.
Er du sikker på dette?
-Å fly helt til Nexus? -Ja.
Vingene varer ikke evig, men de er ganske sterke.
Manus, pluma, volantis.
Vi letter sammen. Bare spre vingene og fly. Stol på vingene.
Stol på meg.
Jeg gjør det.
-Én… -Én…
-To… -To…
-Tre! -Tre!
Sånn, ja!
I dag vil den store solkongen stå opp med et nytt daggry.
Det skal vi også!
Sol Regem!
Deres Høyhet.
Vi kom med et solfrø for å helbrede øynene dine.
Men du befalte oss å helbrede vingene dine.
Så i dag skal du fly igjen,
og Pharos vil tjene som dine øyne.
Pharos vil vise deg veien
til å regne ildens rettferdighet over våre fiender!
Sol renatus, sana scissa.
Mektige Sol Regem!
Spre vingene så du kan fly!
Ruptis.
Dronning Aanya.
Jeg gleder meg til bryllupet,
men bryllupskaken er spennende.
Den skal smake som ekte ild.
Da Amaya og jeg møttes, gikk vi ikke overens.
"Vi prøvde å drepe hverandre."
To veldig spesielle mennesker
hjalp oss med å forstå hverandre.
Gren skal lede oss i menneskenes skikk med bryllupsløfter.
Men først ut er Kazi.
Ønsk hen velkommen når hen utfører solens velsignelse.
Å, store Sol, som gir alt liv!
I dag ber vi deg om din velsignelse,
om at du skinner på…
Kjære vene.
Et øyeblikk.
Dere kan snakke med hverandre.
Disse morgenskyene forsvinner nok… snart.
Hvordan går det i Katolis?
Det går…
greit.
Greit nok.
Jeg trodde det var Mat.
Jeg også.
Hver gang jeg tror skyene skal forsvinne,
dukker det bare opp flere skyer.
Det er poetisk.
Dette er veldig nedslående poesi.
Vi fortsetter seremonien. Ingen flere forsinkelser.
Men hva med skyene?
"Selv om du bare ser skyer, kan solen fortsatt skinne."
Det er poesi.
Å, store Sol, som gir alt liv!
I dag ber vi deg om å gi din velsignelse av kjærlighet og lys,
av varme og vekst.
Vi ber deg om å skinne ned på kjærligheten til disse to.
Selv om vi ikke kan se deg skinne.
Nå skal kommandør Gren lede det kongelige paret
i menneskelige ekteskapsløfter.
Kommandør? Er du klar?
Ja, det går bra.
Unnskyld. Jeg skulle ikke gjøre dette.
Kjære alle sammen, vi er samlet her i dag…
Min dronning! Jeg har viktig nytt.
Den forviste prinsen og hans hær nærmer seg.
Vi blir angrepet!
Dette er slagene historien husker, Miyana.
De få mot de mange.
De rettskafne…
Mot de urettskafne?
Vi er i mindretall,
men søsteren min
har ingen sjanse.
"Vi må utsette bryllupet til vi har tatt oss av ham.
-Ett siste slag." -Hva? Nei!
Dette er kjærlighetens dag, ikke kampens.
Vi kan snakke med ham.
Jeg trodde ikke Karim var så dum.
Han har noen forrædere mot våre fem lojale hærer.
Vi knuser ham fort.
Dronning Janai, vær så snill. Fortsett med bryllupet.
Send meg til Karim. La meg finne en vei til fred istedenfor krig.
Jeg setter pris på optimismen, men kjærlighet og tillit løser ikke alt.
Vi må…
"Det virket for oss."
Ja, det gjorde vel det.
Greit, unge konge av Katolis.
Prøv å snakke fornuft med broren min.
Men snakk fort.
Når vi er gift, er Karims tid ute.
Karim, kom og se.
En utsending fra Janai.
Hun har sendt underholdning.
De bør spare litt bryllupskake.
Holder du vennen din trygg?
Omvendt, faktisk.
-Hun må være flink til å skyte. -Ja.
Det er hun.
Du må tilgi meg.
Jeg har aldri forhandlet med et barn før.
Han er en konge.
Et menneskebarn.
Menneske, barn, konge.
Det er uviktig.
Jeg ber deg om å høre på meg.
Dronning Janai vil bare ha fred. Det er ingen grunn til å angripe.
Ta hæren din, de som følger deg,
og bygg din egen fremtid et annet sted.
Jeg har krav på mye mer enn det.
Min søsters smuler er ikke nok.
Men jeg er enig med deg.
Vold er ikke nødvendig om mine vilkår oppfylles.
Dine vilkår?
Jeg er kanskje et barn, men jeg kan telle.
Janais fem hærer er mer enn din ene. Dronningen regner med en overlegen seier.
Og jeg regner med at søsteren min overgir seg
og anerkjenner meg som høykonge av solstorm-imperiet.
Jeg tror ikke…
Og alle mennesker må dra umiddelbart,
til den andre siden av grensen.
Der dere hører hjemme.
Hvor var jeg?
Ja.
Kjære alle sammen, vi er samlet i dag
for å se foreningen av general Amaya av Katolis
og dronning Janai av solstormalvene.
Hvis noen protesterer mot ekteskapet, hva skal de gjøre?
Ta med en hær?
Uansett, la oss gå videre med ekteskapsløftene.
Dronning Janai, du kan begynne.
Amaya.
Før deg, trodde jeg at livet mitt var komplett.
Jeg kjente til min verdens grenser og kunne beskytte dem.
Men du brøt ned grensene
og viste meg skjønnhet og kjærlighet.
Amaya.
Mitt løfte er at ingen grense eller mur kan skille oss.
Jeg er din,
og jeg vil støtte deg resten av livet.
General Amaya.
"Janai.
Da jeg spurte Gren om hjelp til å skrive dette, sa han:
'Fortell Janai hvorfor du elsker henne.' Men det er vanskelig,
for det endrer seg ofte.
Hver eneste dag
oppdager jeg noe nytt, og min kjærlighet for deg vokser.
Så, Janai,
mitt løfte er at vår kjærlighet skal vokse
mens vi vokser sammen.
Den vil forandre seg, men vil vare
og gi verden mer kjærlighet underveis."
Nå som løftene er sagt, kan dere kysse bruden.
Det er en ære å erklære dere dronning Janai av solstormalvene…
Og hennes kone, dronning Amaya!
Du kan ikke tvinge menneskene til å dra. De har vennskap og familier.
Søsteren din gifter seg med et menneske.
Dette virker nok grusomt,
men historien kan ikke skapes uten ild.
Uten styrke.
Nei. Historien trenger ikke å handle om styrke.
Den kan handle om kjærlighet.
Dette er barnslige drømmer.
Ikke drømmer. Valg.
Jeg er en konge.
Som konge velger jeg kjærlighet fremfor styrke.
Det er vanskelig, men når jeg sliter, tenker jeg på de jeg er glad i
og at de stoler på at jeg gjør det rette.
Ikke det grusomme eller sterke. Det rette.
Er du glad i søsteren din?
Hva? Selvsagt er jeg det. Jeg…
Hun har ført folket vårt på feil vei. Men hun vil alltid være søsteren min.
Da er det ikke for sent å velge kjærlighet.
Solens erkedrage hadde et valg for lenge siden.
Han valgte ild.
Jeg følger Sol Regem nå…
…som min søster burde ha gjort.
Følger du ham nå?
Vent, Corvus.
Ezran, noe er galt. De har ingen skjold eller forsvar.
De venter på noe. På…
Du vil at Janai skal angripe! Når hun gjør det,
kaller du på Sol Regem og de er fortapt!
Mennesker er smartere enn jeg trodde.
Jeg trenger ikke fem hærer
når jeg har én erkedrage.
Corvus, vi må dra. Vi må advare dem!
Det kan dere dessverre ikke.
Men som belønning for intelligensen,
får dere overleve ildens vrede,
som mine fanger.
"Er Ezran tilbake?"
Nei, kjære.
Åpne øynene, lille konge. Du kan ikke være blind for skjebnen.
Sol Regem vil snart beære oss med sitt nærvær.
Jeg venter på en annen drage.
Zym! Nå!
Corvus!
Dra, Ezran! Du må advare dem!
Kom igjen.
Du skal ingen steder!
Vi må advare dem. Sol Regem kommer! Det er en felle!
Det har vært nok taler i dag.
La oss få slutt på trusselen mot Solstormriket for alltid!
Angrip!
Guttekongen har rømt.
Da skal han også brenne. Miyana. Kaller du på solen?
Nei!
Det er en felle!
Stopp! Snu!
Stopp! Det er en felle!
Hva venter du på?
Regn rettferdighetens ild på dem!
Hvor er han?
Hvor… er du?
Tekst: Marte Fagervik