𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
-Här kommer några rätter. -Vi har inte beställt.
Köket bjuder Lincoln-advokaten.
-Vad är det? -Gästlistan.
Tre namn. Tar du ens bröllopet på allvar?
-Var hittade du den här? -I en låda med gamla grejer.
Min pappas klassring från juristutbildningen.
-Några juridikstudenter. -Hur många?
-Fyra. -Okej.
Jag ska träffa fastighetsförvaltaren i studion.
-Hyran har ökat till 15 000 i månaden. -Jag kan inte gå högre än tio.
Jag beklagar.
Jag har fått jobb på distriktsåklagarkontoret i San Diego.
Och Hayley, då?
Hon kan stanna tills du är på fötter.
Du begår ett misstag.
Du är det enda vittnet som har sett Lisa överfalla Bondurant.
-Tog byggnadsinspektören dem? -Han är vittnet.
Gentrify and Die. Detta är historien bakom det brutala mordet på Mitchell Bondurant.
-Det är Henry Dahl. -Ja.
Vad fann ni då?
Vad som verkade vara en blodfläck på den högra handsken.
Det kom från mordoffret.
-Jeff Trammell? -Vad vill du?
Minns du verktygssatsen som du lämnade? Hammaren saknas.
Jag tänker inte vittna. Låt mig vara.
-Läget? -Andrea har begärt enskild överläggning.
Jäklar.
Åklagarsidan har nyligen kommit över ett nytt bevisföremål. Mordvapnet.
-Mickey, jag vet ingenting om hammaren. -Det är som det är.
-Hon närmar sig slutet. -Då får vi äntligen berätta vår historia.
-Det är det enda jag har velat göra. -Vadå, vittna?
Ja, vittna. Jag är oskyldig.
Det gör detsamma. Du vittnar bara om jag inte hinner tackla dig.
Så säger han till alla klienter.
Det landar bättre hos män.
Det är hemskt att sitta passiv medan folk kallar en för mördare.
-Varför får jag inte försvara mig? -Det kvittar hur ärlig du är.
Juryn undrar ändå om du ljuger.
Därför låter vi andra vittnen berätta din historia.
Ett ögonblick.
-Hur illa är det? -Skämtar du?
Dagens juryledamöter växte upp med CSI-bullshit.
Får de se bevis med blod på är det kört. Handskarna var illa nog.
Förhoppningsvis kan det här hjälpa lite. Det är anfallsmaterial mot dagens vittnen.
Inget obestridligt, men polisen begick misstag i hanteringen av hammaren.
Och du kan plocka lite kriminaltekniska poäng.
Andrea behöver tre saker för att vinna: motiv, medel och möjlighet.
Förut hade hon bara motiv, nu har hon medel också.
Vi behöver fler egna vittnen.
-Vi behöver exmaken. -Jag spårar honom i Mexiko.
Mitt anförande börjar i morgon eller idag.
-Jag hittar honom. -Okej.
-Ge dem vad de tål. -Tack för det här.
-Redo? -Ja.
Jag är privat landskapsarkitekt.
-Och du jobbade hos klienten i onsdags? -Ja.
Lite vatten, mr Beltran?
-Tack. -Varsågod.
-Jag var hos Kaplans den onsdagen. -Var är det?
Hauser. Söder om Wilshire, mellan 8th Street och Olympic.
-Här alltså? -Ja.
Hände det nåt ovanligt den onsdagen?
Jag hittade en hammare under häcken i trädgården, intill trottoaren.
-Var det den här hammaren du hittade? -Ja.
-För in hammaren som bevisföremål 12. -Noterat.
Mr Beltran, vad gjorde du efter att du såg hammaren?
Jag berättade för mr Kaplan, husägaren. Han ringde polisen.
Jag rörde inte hammaren.
-Varför inte? -För det såg ut att vara blod på den.
Jag har inga fler frågor.
Ditt vittne, mr Haller.
Mr Beltran, hur ofta jobbar du vid fastigheten där du hittade hammaren?
En gång i veckan.
En gång i veckan. Blåser du bort löv under häcken varje gång du är där?
-Jag gör ett bra jobb. -Det tvivlar jag inte på.
Så det senaste halvåret har du tittat under den där häcken många gånger?
Ja.
Det kan jag tro.
Men du såg aldrig hammaren tidigare.
Och så plötsligt dyker hammaren upp,
i samma stund som min klient står inför rätta för mord.
-Invändning! -Jag tar tillbaka det. Inget mer.
Inspektör O'Brien, vad gjorde du när du hade säkrat området runt häcken?
Jag lade hammaren i en bevispåse och gav den till kriminologen på plats.
Gjorde du några observationer om hammaren då?
Ban, nacke och handtag var fläckade av en mörk substans som liknade blod.
Jag antecknade också serienumret på handtaget.
Varför då?
För att se om det matchade serienumret från ms Trammells saknade hammare.
Gjorde det det?
För att spara tid stipulerar vi att hammaren tillhörde ms Trammell.
-Är du säker, mr Haller? -Absolut.
VAD FAN?
Några invändningar, ms Freemann?
-Nej, fru domare. -Då så.
Jurymedlemmar, det är alltså ett faktum att hammaren tillhörde den tilltalade.
Det är inget ni behöver svara på under era överläggningar.
Fortsätt, ms Freemann.
Det var allt, fru domare.
När du kom till brottsplatsen för ett halvår sen
hade du folk som sökte efter mordvapnet, inte sant?
Ja.
Och visst inbegrep sökområdet den egendom där mr Beltran fann hammaren?
Ja.
I ditt tidigare vittnesmål berättade du att er genomsökning var mycket grundlig.
-Minns du det? -Ja.
Om ni var så grundliga, hur kan hammaren ha legat obemärkt i sex månader?
-Invändning. Spekulativt. -Jag omformulerar mig.
Tycker du fortfarande att ni var grundliga mot bakgrund av fyndet av hammaren nu?
-Man hittar inte alltid allt. -Svara ja eller nej.
Ingen fara, ms Freemann putsar upp ditt vittnesmål senare.
Mr Haller, det var olämpligt. Juryn bortser från den kommentaren.
Ursäkta, fru domare.
Men jag är nyfiken. Hur var det?
Var ni väldigt noggranna, och hammaren planterades senare?
Eller slarvade ni, och du är opålitlig?
-Invändning. Fru domare. -Jag tar tillbaka det. Det var allt.
Vi kallar dr Hannah Gates på nytt.
Du har tidigare vittnat om när du identifierade DNA
från blodet på handsken som hittades hos ms Trammell.
Det stämmer.
Kan du påminna juryn om dina slutsatser?
Blodet på handsken är utan tvekan Mitchell Bondurants.
Nu till blodet på hammaren.
Jag vill att du berättar om din jämförelse…
För att undvika en långdragen förklaring av DNA
stipulerar vi att blodet på hammaren var offrets.
Får vi komma fram?
Du litar väl på mig, oavsett vad jag måste göra?
Det är uppenbart att mr Haller spelar ett spel.
Jag håller ju med dig.
Jag får inte lägga fram mina bevis på ett övertygande sätt.
Jag förvägrar dig ditt lilla skådespel. Är det olagligt?
Jag vill också komma vidare, men jag vill verkligen slippa en överklagan här.
Vårt försvar bygger på att min klient sattes dit.
Jag tvivlar inte på att hammaren var mordvapnet,
för mördaren planterade den där, precis som handskarna.
-Och din klient är med på det här? -Ja.
Då så. Domstolen accepterar stipulationen. Jag informerar juryn efter lunchen.
-Jag vet vad jag gör. -Jaså?
Jag som trodde att du hoppades på klagomål om ineffektiv hjälp av ombud.
-Att stipulera deras värsta bevis? -Det är bättre att inte kämpa emot.
Vilket skitsnack! Man attackerar varenda vittne och varenda bevis.
Man vet aldrig vad som får juryn att tvivla.
Du går en kurs i straffprocess och nu vet du bättre än jag?
Det här har jag lärt mig av dig.
Hon skulle knäcka oss.
Så länge hon lät sina experter prata om DNA och blod.
Så du bara gav henne mordvapnet?
Jag hade inget val. Det skulle komma in oavsett.
Jag avbröt henne bara innan hon hann brodera ut det.
Det har varit fram och tillbaka med dig sen fallet började. Och jag vet varför.
Jo, en sak till. Jag sa inget i morse, för jag vet att du hatar det.
-Idag är det ju din… -Nej. Snälla, säg det inte.
Hayley lämnade nåt på kontoret och jag lovade att få dit dig.
-Jag är mitt i en rättegång. -Men det är Hayley. Och du måste äta.
-Det finns rester från Holy Basil i kylen. -Då får det gå snabbt.
Först får du förklara din briljanta strategi för din klient.
-Hej. -Hej. Allt bra?
-Ja. Vad hände där inne? -Jag förklarar på vägen.
-Vart då? -Mitt kontor. Det finns thaimat.
Okej, jag fattar. Det verkar faktiskt vara ett bra sätt att neutralisera deras sak.
Det var planen.
Men vår sak, då? Varför får jag inte säga sanningen?
Andrea skulle peka ut alla motsägelser, få det att framstå som lögn.
-Men det är det inte. -Jag vet, Lisa.
Men även om vi lät dig vittna skulle du inte få berätta om den dagen.
Du skulle berätta din historia. Vem är du? Vad betyder restaurangen?
Om jag lät dig vittna är det sånt vi skulle prata om.
-Men det är för farligt, tro mig. -Det gör jag.
Tror dig.
Hallå?
Hej! Vi är i konferensrummet!
Grattis på födelsedagen!
Det var Hayley. Låtsas älska det.
Tack, älskling. Vad gulligt av dig. Det hade du inte behövt.
Vi behöver inte säga f-ordet. Vi kan bara säga "glad torsdag".
Okej.
-Vilka är det här? -Vikarierna, så låtsas gilla dem också.
-Hej. -Du, Mickey…
-Vi ses i rätten sen. -Nej, det är okej.
Ska vi sätta i gång?
Vi väntar på en person till.
Vem då?
Mamma, vad gör du här?
Hayley sa: "Mama Elena, min pappa hatar att fylla år. Vad ska jag göra?"
Och jag sa: "Jag kommer."
Åh, jag är så ledsen att din mamma övergav dig.
Maggie är inte… Det var inget. Mamma…
Jag har träffat alla.
Izzy är så gullig. Motorcykelkillen. Jag är osäker på håret.
Och den blonda frun.
Hon heter Lorna och pratar spanska.
Hellre "blonda frun" än "andra exfrun".
-Dig har jag inte träffat. -Det här är Lisa, min klient.
-Vad har du gjort? -Okej.
Dödade hon nån?
-Nej. Hon kan också spanska. -Jag trodde att hon var grek.
Varför hatar Mickey att fylla år?
Pappan glömde hans födelsedag och mamman stal showen.
Det förklarar mycket.
Det är fint att du kom, men det passar inte just nu.
När passar det, då? Tydligen inte när du ligger halvdöd på sjukhuset.
-Det var ingen fara. -Typiskt dig att inte säga nåt.
Vi har pratat om det. Det fanns inget du kunde göra.
"Göra"? Jag är din mamma. Jag uppfostrade dig helt själv.
Var inte så dramatisk.
Tänk om det var Hayley som nästan dog och inte sa nåt?
Okej, jag förstår. Men jag är mitt i en rättegång och jag måste tillbaka.
Ska jag äntligen få se min son i rätten?
Nej, mamma.
Domstolen är min scen. Jag får inte bli distraherad.
Jag förstår. Men du kan inte gå dit så här.
Du är så mager och blek.
Här…
Kamomill verkar läkande.
Apelsin för aptiten.
Ingefära gör alltid susen.
Och viktigast av allt, tre månader med antibiotika.
Jag fick den för halva priset i Tijuana.
Gör du fortfarande informercials?
Jag gör det för folket.
Ett ögonblick.
Mickey Haller. Hallå?
Hej, det är Jeff Trammell. Jag står här nere. Jag vill prata.
Jeff.
-Jag kände knappt igen dig utan bilen. -Just det.
-Jag har ont om tid och måste tillbaka. -Jag har ändrat mig.
Jag vill vittna. Inte en chans att Lisa gjorde det.
Okej. Det är en bra start, men jag behöver mer.
Vad menar du?
Varför försvann du? Var har du varit? Var du i klammeri med rättvisan?
Så jag vet vad åklagaren kan komma med.
Det där kvittar. Säg bara vad du vill att jag ska säga.
Vad gör du här?
Jag sa ju det.
Att du är beredd att ljuga i rätten, ja. Men vad vill du?
Jag lämnade restaurangen, sen blev den en succé.
Det var mitt fel, men jag vill vara med på nästa grej.
-Henrys podcast? -Det måste finnas ett filmkontrakt där.
Lisa och jag hade våra problem, men nu kan vi hjälpa varandra.
Vi kan göra en deal.
Jag sysslar inte med sånt. Och jag låter inte lögnare vittna.
Jag försöker göra nåt bra här. Hjälp mig att hjälpa dig.
Lisas liv står på spel, fattar du?
Vill du vittna ärligt, utan att få betalt, så kan vi prata.
Tills dess kan du dra åt helvete.
Nej, det går inte. Det är…
Nej.
Ja, jag fattar. Det finns inget du kan göra. Glöm det.
Jag ogillar samtal som slutar med "glöm det".
Ja, jo…
Det är kört för dansstudion.
-Jag trodde att ni var överens. -Det var vi.
Tills fastighetsförvaltaren höjde depositionen.
Va? Varför det?
Det är en lång historia som börjar och slutar med Ray.
Det är inte okej.
Vad ska jag göra? Vara med i Judys domstol?
Jag förlorade inga pengar. Det är bara…
…en korkad dröm.
Den är inte korkad.
Vi pratar sen. Vi kanske kommer på nåt.
Här kommer han! Okej, allihop!
Förlåt, hörrni.
-Ja, må han leva… -Jag är ledsen. Ett ögonblick.
Tillbaka till konferensrummet.
-Kommer han att vittna? -Nej, det kan jag inte tillåta.
Han vill ha pengar, va?
Han har nog snappat upp all publicitet kring fallet.
Eller så var det din vän Henry. Det skulle inte förvåna mig.
Jag måste fråga, Lisa. Du kontaktade väl inte honom igen?
Va?
Vi har inte pratat på åratal, det vet du.
Jag skulle aldrig be honom om nåt.
Du tvivlar visst på mig igen.
Du säger att jag ska lita på dig.
Du måste lita på mig också.
Jag vet, förlåt. Det är faran med det här jobbet.
Okej, allihop.
Okej, redo? Och…
Ja, må han…
Jag är ledsen. Det är hemskt, men vi måste tillbaka till rätten.
Förlåt. Kan jag ta de där resterna?
Jaha… Jag åt upp dem.
Va, ingen tårta? Jag fastade hela vägen för det här.
Ät den utan mig.
Tack, allihop. Särskilt du.
Förlåt att jag sabbade din födelsedag. Jag tänkte klämma in den på lunchen.
Älskling, du kan aldrig sabba min glada torsdag.
Vi firar senare, bara du och jag. Vi kan sjunga "Mañanitas" och allt.
Okej.
Om jag inte får se dig i rätten går jag och shoppar med Hayley.
Hon behöver en modemedveten kvinna i sitt liv.
Perfekt, tack. Ja.
Jaha. Ja…
Okej.
Ha så kul, mina damer. Tack!
-Vad? -Vad menar du?
Det vet du. Du sa inte ett ord på hela vägen hit. Så vad är det?
Tårtan.
Tårtan?
Födelsedagstårtan.
Från Lady M. Vi hade ett värdebevis på vår bröllopstårta.
-Som höll på att gå ut. -Det är ju bara att ringa dem.
Vad snackar du om?
Jag trodde att bröllopet var uppskjutet, inte inställt.
Vi hade inget nytt datum än. Varje gång jag nämner det byter du ämne.
Va? Jag vill gifta mig var som helst, när som helst.
Säg bara var och när. Jag kan gifta mig nu.
Tagga ner lite.
-Vill du fortfarande? -Ja!
-Men det här kanske är ett tecken. -På vad?
-Att vi kanske borde rymma, som du ville. -Jaså, nu vill du?
Ursäkta oss!
-Det var väl vad du ville? -Det är det.
Det jag ville.
-Du vill ha ett stort bröllop. -Nej.
Jo, kanske.
Med hyrd smoking, smöriga tal och coverband?
-Min mamma och hennes spydiga kommentarer? -Ja, jag vill ha allt.
Alltihop. Jag gör det bara en gång.
Jag vill leva resten av livet med dig och jag vill att alla ska veta.
Inte nån Elvis-imitatör eller nån domare,
som förmodligen gav mig villkorlig frigivning en gång.
Som du vill.
Ms Stern, hur länge har du bott granne med Lisa Trammell?
I tolv år.
-Hur väl känner du henne? -Inte alls.
Hon och hennes man var inga vidare goda grannar.
Vad menar du?
Så fort jag flyttade in började konflikterna.
Det var staketet och träden, oljud från hennes kök och oljud från dem.
Vad menar du med oljud från dem?
De bråkade hela tiden. De höll mig vaken. Hemska bråk.
-Hörde du nåt mer än höjda röster? -De kastade saker.
Saker gick sönder.
En gång fick de ringa ambulansen.
Har du bevittnat det här?
Det var sent.
De tog hennes man Jeff till sjukhuset.
Kort därefter stack han. Jag klandrar honom inte.
Tack. Det var allt.
Ditt vittne, mr Haller.
Ms Stern, den kvällen då ambulansen kom,
skulle du bli förvånad att höra att Jeff fick åka in på grund av sjukdom,
inte på grund av nåt bråk?
-Jag har inte hört talas om nån sjukdom. -Inte?
Frågade du?
Nej, det gjorde jag inte. Som sagt var vi inte vänner.
Just det.
Vi fortsätter.
Förhandlade du med Bondurants firma kring att sälja din fastighet?
Ja, men det blev inget av det.
Fick du ett erbjudande?
-Ett villkorat erbjudande. -Vad var villkoret?
Att ms Trammell också sålde.
För din fastighet skulle inte gå till Bondurant om inte Lisa sålde sin.
Nåt åt det hållet.
Hur mycket erbjöd de?
En och en halv.
-Miljon? -Ja.
En och en halv miljon dollar, som du gick miste om då Lisa vägrade sälja.
-Och därför hyser du agg mot henne? -Invändning!
Jag tar tillbaka det. Jag har inga fler frågor.
Mr Kim, är det här fotot du tog vid demonstrationen den dagen?
Ja, det är det.
För in fotot som bevis nummer 17, fru domare.
Varför tog du fotot?
Det började bli spänt. Jag tänkte att det kunde bli våldsamt.
Blev det våldsamt?
Som ni ser är ms Trammell tätt inpå mr Bondurant och hon är väldigt arg.
Han försökte lugna henne, men lyckades inte.
Jag tog bilden just som hon knuffade honom.
Sen kom en vakt och förde bort dem.
Varför var du på demonstrationen?
Mr Bondurant byggde ut sitt kontor. Jag var där för att inspektera grunden.
I ditt jobb som byggnadsinspektör, inspekterade du alla Bondurants projekt?
En hel del. Han är…
Han var en stor fastighetsutvecklare.
Är du beroende av utvecklare som mr Bondurant för ditt levebröd?
Invändning, fru domare.
Mr Kim är avlönad av countyt och är inte beroende av utvecklare.
Bifalles. Juryn ignorerar karaktäriseringen.
Vad diskuterade du och mr Bondurant före demonstrationen?
Vi pratade inte.
Han bad dig inte ta foton för hans ansökan om kontaktförbud?
Nej, det gjorde han inte.
Så varför ingick ditt foto i mr Bondurants begäran om kontaktförbud?
Han såg mig ta foton och bad att få se dem.
Du säger hela tiden "foton", men åklagaren visade bara ett. Vad hände med de andra?
-Jag raderade resten. -För att mr Bondurant bad dig?
Nej, men det var så otäckt alltihop. Ärligt talat ville jag inte se dem mer.
-Det här fotot har förstorats, inte sant? -Ja.
Det här fotot fanns i Bondurants mejlkorg. Är det originalfotot som du skickade?
Jag tror det.
Bra. Var det nån annan där som fotade den dagen?
Inte vad jag vet. Det kom några nyhetsreportrar senare, men…
Jag förstår. Inspelat material, då?
Inspelat material?
Ser du den här mannen?
Cyklisterna?
Kan du berätta vad han har på hjälmen?
Det ser ut som en liten kamera.
-Invändning, fru domare. -Mot vad? Jag har inte frågat nåt.
Ogrundat. Videon som mr Haller tänker försöka lägga fram.
Mr Kim och hans foto utgjorde grunden.
Det gäller vittnets trovärdighet. Vi tittar.
Hej hej, hå hå Bondurant, han måste gå!
…integritetskränkning.
Bullshit! Det här är helt fel. Ni har ingen rätt att vara här.
Du och de här förbannade jävlarna ska sticka…
Mr Kim, skulle du säga att den här bilden fångar samma ögonblick som du fotade?
-Mer eller mindre. -Mer eller mindre?
Vi har sett vad som ledde fram till det.
Visst var mr Bondurant angriparen i konfrontationen, inte ms Trammell?
Ms Trammell försökte bara försvara sig?
Jag…
Jag vet vad jag såg.
Du tittade väl bort och missade resten.
-Invändning. -Jag tar tillbaka det.
Men jag förbehåller mig rätten att kalla vittnet igen. Det var allt.
René? Du står näst på tur. Åklagarsidan håller på att avsluta.
-René? -Ursäkta. Jag är redo.
-Ms Freemann, har du nåt mer vittne? -Får vi komma fram?
Fru domare, klockan är fyra.
Vi kanske kallar ett till vittne, men vill gärna fundera lite till.
Du har tur.
Mitt barnbarn har sin skolpjäs i kväll, och juryn kan behöva lite vila.
Men jag räknar med att du antingen kallar vittnet eller avslutar i morgon.
Absolut, fru domare. Tack.
-God kväll. -God kväll.
Fru domare.
Är allt bra?
Ja. Jag vill bara vara redo för i morgon. Det måste du också vara.
Ingen matlagning i kväll. Beställ hem nåt, okej?
-Det är ju så jag slappnar av. -Jaså? Laga upp en riktig fest, då.
-Men spara lite åt mig, va? -Visst. Vi ses i morgon.
Vad hände?
Andrea kanske kallar ett till vittne. Men hon har inga bra vittnen kvar.
Hon rundar knappast av med sjukvårdaren som dödförklarade Bondurant.
Vem avslutar hon med, då?
-Hon kan ha fått tag i Jeff Trammell. -Exet.
Han är i L.A. Han ville ha pengar för att vittna för Lisa.
-Jag är rädd att han ska vittna mot henne. -Jag kollar upp det.
-Jag ska också gå. -Vart?
Det är ju min födelsedag.
Du behövde inte göra det här. Du har ju din rättegång.
Jag sa ju att vi skulle fira ihop. Var annars skulle jag få se det där?
Åh, jag är helt täckt av skit.
Hon har skällt på sin agent hela eftermiddagen.
Vad är deras historia? Mama Elena och din pappa?
Jag vet hur det slutade, men hur började det?
Din abuelo var LA:s mest framgångsrika försvarsadvokat.
Och Mama Elena var en ung skådespelerska från Mexico City med stora drömmar.
Som Rita Hayworth.
-Du vet nog inte vem det är. -Skämtar du?
Latinamerikansk stjärna som bytte namn. Jag ser en del gamla filmer med dig.
Så Mama Elena och din pappa möttes på en flott nattklubb?
Nej, bättre upp. Han såg henne tvärs över poolen på Beverly Hills Hotel.
Det var kärlek vid första ögonkastet. Ett tag i alla fall.
Sån var han.
Träffade han nån annan efter Mama Elena?
Han träffade många kvinnor. Men det var inget som höll.
Du, då?
Jag såg dig med din klient idag.
Är det nåt på gång?
Jag lovade att aldrig ljuga för dig, så det hände nåt.
Jag gjorde slut när hon blev min klient. Så långt skulle jag aldrig gå.
Din pappa, då?
Det är en historia för en längre ridtur. Kom nu, jag tror att hon har fått nog.
-Jag uppskattar att du kom. -Carlos har uppdaterat mig.
-Det var problem med depositionen? -Nej.
Jag hade depositionen som vi kom överens om i avtalet.
Men Carlos tog inte emot den.
Ja, marknadsvillkoren förändrades. Vi är inte lika risktagande.
Jag beklagar.
Men ordna en ny deposition så är lokalen din.
-Ja. Apropå det… -Vad är detta?
Den ursprungliga hyresansökan för dansstudion.
Och här är ansökan som min vän gav Carlos tidigare idag. Också för en dansstudio.
Som du ser är ansökningarna identiska. Hon bytte bara ut namnen.
Märkligt att Carlos erbjöd mig den ursprungliga depositionen
och inte den han höjde med 50 % för Izzy.
Vi är bara nyfikna. Förändrades marknadsvillkoren på tre timmar?
Jag är bara ägaren.
Carlos sköter förvaltning, hyror och allt. Jag betalar honom bara.
Bra att du får veta att din fastighets- förvaltare begått olaga diskriminering
i strid med Civil Rights Act, Fair Housing Act och några delstatslagar.
Du vill väl inte att nån ska tro att det var du?
Som vår chef. Som är en grym advokat.
Eller LA Times.
Jag borde inte behöva gå på audition, men jag gör ett undantag för dig.
Bara den här gången.
Okej. Vi ses då.
Allt det här för tre dagar?
Casting directors. Man vet aldrig vilken look de vill ha.
Du verkar glad.
Jag ska provspela för en pilot i morgon. Vet du vad det betyder?
Att jag kan vara här hela tiden med dig och Hayley.
-Hela tiden? -Ja.
En sekund bara.
-Hittat nåt? -Inte än.
Jag fick tag i några övervakningskameror från när du pratade med Jeff Trammell,
men man ser bara att han går mot t-banan.
-Sen går han upp i rök. -Jäklar.
Inget för dig, pälsboll.
Ska jag bevaka distriktsåklagarkontoret?
Om de ska kalla honom kanske han är där nu.
Det är inte värt det nu. Har de honom så har de honom.
Försök sova lite.
Du också, Mick.
Kom nu.
-Varför har du inte berättat om omslaget? -För att det inte är viktigt.
Inte? Tänk på var du var för ett år sen. En missbrukare som jobbade från sin bil.
Jag gillar att jobba så.
Nu är du respekterad. Hela staden vet vem du är.
-Du jämför mig med honom. -Du använder hans ring.
Både din pappa och jag ville spela huvudrollen.
Det funkar aldrig.
Nu är det du som är stjärnan, vår son. Kan du inte bara låta mig vara lite stolt?
Jodå. Jag älskar dig. Nu ska jag ta hand om väskorna.
Jag älskar dig också, min underbara pojke.
Förlåt, stör jag?
Nej. Jag behöver all glädje jag kan få.
Det går äntligen bra för en gångs skull.
Jag måste fråga en sak. Har jag förändrats?
På vilket sätt?
Som advokat? Som chef?
Som nykter missbrukare? Välj du.
Jag kan inte säga nåt om de första två, och den tredje är ständigt pågående.
-Läget, Lorna? -Två saker.
-Vi ska till rätten först i eftermiddag. -Varför då?
Domaren hade en akut tandläkartid. Men det är inte det viktiga.
Vi fick just en reviderad vittneslista
och Jeff Trammell är inte vårt mystiska vittne.
Vem fan är det, då?
Fru domare, vi kallar Henry Dahl till vittnesbåset.
Får vi komma fram?
Först vill jag be om ursäkt för att vi börjar så sent.
Efter mitt barnbarns föreställning i går gick vi och köpte yoghurtglass
och jag skadade tanden på en pekannöt.
Efter den längsta uppsättningen nånsin av Vår lilla stad.
Bedövningen börjar släppa.
Jag beklagar obehaget, men det här är helt orättvist.
Dahl var inte med på åklagarens ursprungliga lista.
Jag har inte hunnit förbereda mig.
Ms Freemann, när du bad om tid att överväga ett vittne
antog jag att det var nån du redan identifierat.
Det var min avsikt, fru domare.
Men i går kväll kom det till min kännedom att mr Dahl hade bevis
som direkt pekar på den tilltalades skuld, utifrån hennes egna uttalanden.
-Vilka uttalanden? -Från råmaterialet till mr Dahls podcast.
Det vet mr Haller, för han försökte dölja dem.
Det där är lögn. Jag lämnade in alla inspelningar jag hade.
Okej, ni två.
Mr Haller.
I vanliga fall skulle jag hålla med om
att ms Freemann är en dag och en halvliter salt karamellglass sen.
Men…om han kan presentera den tilltalades egna uttalanden på ett relevant sätt
så tycker jag att juryn har rätt att få höra det.
Du kan ha en stående invändning. Om bevisen inte håller stryker vi dem.
Utöver det kan jag bara ge dig mer tid att förbereda dig för korsförhör.
Kalla vittnet, ms Freemann.
Mr Dahl, hur mycket tid har du ägnat åt att intervjua den tilltalade för din podd?
Totalt? Sju, åtta timmar.
Och hur mycket av det materialet har du använt i dina två färdiga avsnitt?
Runt 15-20 minuter.
Då har du förstås mycket oanvänt material.
I de oanvända inspelningarna, diskuterade den tilltalade nånsin
sina specifika planer på att stoppa Bondurants utveckling?
Ja.
Fru domare, för in ljudfilen som bevismaterial nummer 18.
Varsågod.
Alla älskar en David och Goliat-historia, men inte kan väl du stoppa en miljardär?
Ju större man är, desto längre blir fallet. Eller hur?
Jag är ingen aktivist, men jag insåg att om han tänker ta i med hårdhandskarna
så måste vi ta i ännu hårdare.
Härligt.
Så vi tog reda på allt om honom, från var han köpte sitt morgonkaffe
till var han ställde sin korkade sportbil i sitt parkeringshus.
Vart han än gick skulle vi vänta.
Mr Dahl, känner du till att mr Bondurants parkeringshus utgjorde mordplatsen?
Invändning. Det är ett erkänt faktum. Vittnets kännedom är irrelevant.
Jag tar tillbaka det. Det var allt.
Mr Haller, ditt vittne.
Om du inte vill be om en paus, vilket jag gärna skulle bevilja.
Det behövs inte, fru domare. Jag har inga frågor.
Då har åklagarsidan inget mer att anföra.
Kan vi ta den där pausen nu, innan vi börjar?
-Det går fort. -Javisst.
Juryn tar en bensträckare, så fortsätter vi om tio minuter.
-Det finns en förklaring. -Inte nu.
Inte inför dem. Vänta här.
Kom igen.
Jag bad om alla inspelningar och han blåste oss.
Jag kunde inte ställa frågor. Han är som luft för mig.
Visst. Men du vet att det här är galet?
Jag måste göra nåt. Det är redan fredag eftermiddag.
Jag kan inte låta juryn åka hem med Dahls podcast i huvudet.
Att kalla restaurangchefen duger inte. Jag måste ta en risk.
Det är ingen risk. Du tror visst inte att reglerna gäller dig.
Exakt. Jag är en annan advokat nu och det här är mitt beslut.
Lisa.
Visst litar vi på varandra, oavsett vad?
Ja.
Bra. Lita på mig nu.
Mr Haller, är du redo att kalla ditt första vittne?
Ja, fru domare.
Försvaret kallar Lisa Trammell att vittna.
BASERAT PÅ MICHAEL CONNELLYS ROMANER
Undertexter: Camilla Dunér
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇