𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇
‫את התובעת המחוזית?‬ ‫-כן.‬
‫הייתי חושבת פעמיים‬ ‫על ייצוג בתיק הזה, במקומך.‬
‫הבסתי אותך כל כך הרבה פעמים,‬ ‫שכבר הפסקתי לספור.‬
‫בונדורנט איבד המון כסף מ"הטרצו", ‬
‫והוא רצה שאלכס גרנט יחלוק בנטל.‬
‫מצאנו איש קש.‬
‫מר גרנט, תוכל להסביר לבית המשפט‬ ‫לאיזו פעילות חשודה מר בונדורנט התייחס?‬
‫ייתכן שגרנט יעדיף לא להסתכן‬ ‫וישמור על זכות השתיקה.‬
‫ואם כן?‬
‫אסור לאבד אותו לפני תחילת המשפט.‬ ‫צריך להעמיד אותו מול חבר מושבעים.‬
‫אתה מהמר הכול על כך‬ ‫שאלכס גרנט יוותר על זכות השתיקה?‬
‫השתגעת?‬
‫אמנם אימייל אחד הספיק‬ ‫כדי לדרבן את מר גרנט להעיד,‬
‫אבל זה לא מספיק כדי להוכיח‬ ‫שהוא רלוונטי לתיק הזה.‬
‫זוכרים שאמרתי שהמשטרה‬ ‫החרימה את ערכת הכלים של ליסה?‬
‫אמורים להיות שם 150 כלים, אבל יש רק 149.‬
‫רוצים לנחש מה חסר?‬
‫התביעה השיגה לאחרונה ראיה חדשה.‬
‫כלי הרצח.‬
‫מר קים, האם זו התמונה של ההפגנה‬ ‫שצילמת באותו תאריך?‬
‫כן.‬
‫רנה?‬
‫בהקלטות, האם הנאשמת‬ ‫דיברה על תוכניות ספציפיות‬
‫לעצור את הפיתוח של מר בונדורנט?‬
‫כן.‬
‫למדנו עליו הכול.‬
‫איפה הוא מחנה את רכב הספורט שלו בחניון.‬
‫- אמצעי/מניע/הזדמנות -‬
‫אצטרך לקחת סיכון.‬
‫זה לא סיכון, מיקי.‬ ‫זה כאילו שאתה חושב שהחוקים לא תקפים לגביך.‬
‫מר הולר, אתה מוכן לקרוא לעד הראשון שלך?‬
‫כן, כבוד השופטת.‬ ‫ההגנה מזמינה את ליסה טראמל לדוכן העדים.‬
‫מיקי, מה אתה עושה?‬
‫לא כאן.‬
‫אמרת שלא תקרא לי להעיד.‬ ‫-אני יודע. אבל כבר שישי בצהריים.‬
‫אסור שחבר המושבעים יצא הביתה לסופ"ש‬ ‫עם הפודקאסט של דאל בראש.‬
‫חייבים להשיב אש.‬
‫טוב, אבל מה אם אפשל‬ ‫או אגיד את הדבר הלא נכון? כאילו…‬
‫פשוט תאמרי את האמת, בסדר?‬ ‫שיראו אותך כפי שאני רואה אותך.‬
‫את מסוגלת.‬
‫גב' טראמל,‬ ‫תוכלי לספר לבית המשפט מה את עושה לפרנסתך?‬
‫אני שפית.‬
‫ואני בעלת מסעדה בשם אליז'ן בפרוגטאון.‬
‫אנחנו שם כבר 11 שנים.‬
‫11 שנים. זה הרבה זמן.‬ ‫את בוודאי ממש אוהבת את מה שאת עושה.‬
‫זה היה החלום שלי כל חיי.‬
‫גדלתי בשכונה הזו.‬
‫אבא שלי קנה את הבניין בפרוטות.‬ ‫הוא היה בונה ארונות.‬
‫אז הוא ניהל בית מלאכה בצד אחד‬ ‫וגידל משפחה בצד השני.‬
‫אני רציתי לעשות את אותו הדבר.‬
‫את גם גרה שם?‬
‫כן, זה הבית שלי.‬
‫לכן לא רציתי למכור אותו‬ ‫למיטשל בונדורנט או לאף אחד אחר.‬
‫כל החיים שלי נמצאים בבניין הזה.‬
‫כשאמרת למר בונדורנט‬ ‫שאת לא מוכנה למכור, מה קרה?‬
‫אז התחיל העינוי האמיתי.‬
‫בולדוזרים בשש בבוקר‬ ‫ואבק בנייה בהאפי האוור.‬
‫הוא עשה הכול כדי להבריח אותי משם.‬ ‫-התנגדות, תשובה נרטיבית.‬
‫העדה תענה על השאלה שנשאלה בלבד.‬
‫זה בסדר, גב' טראמל.‬
‫אתמול שמענו מהשכנה שלך, ולרי סטרן,‬
‫על הקשר שלך עם בעלך לשעבר.‬
‫תוכלי לספר לנו למה את ובעלך נפרדתם?‬
‫אני לא האדם הכי קל לחיות איתו.‬
‫אני יכולה להיות עקשנית.‬
‫וכשאני רוצה משהו, אני רוצה אותו בכל ליבי.‬
‫והיה לי חלום שלא התכוונתי להרפות ממנו,‬
‫ולג'ף, הגרוש שלי, היו רעיונות אחרים.‬
‫אז פשוט התרחקנו.‬ ‫-האם ההתרחקות מובילה לריבים?‬
‫כן. כמובן שרבנו.‬
‫אבל לא יותר מכל זוג אחר,‬ ‫ומעולם לא הייתה אלימות.‬
‫גב' טראמל, אני רוצה לדבר‬ ‫על הריאיון לפודקאסט ששמענו.‬
‫נשמעת די כועסת. אפשר לומר את זה?‬
‫אני מניחה.‬ ‫אבל זה היה הטייק השביעי, אני חושבת.‬
‫שביעי? למה היו כל כך הרבה?‬
‫הנרי כל הזמן אמר שאני לא נשמעת מספיק נלהבת‬
‫ושהוא צריך "פיסת דיבור".‬
‫אז מר דאל דחק בך להישמע דרמטית יותר?‬
‫ככה הרגשתי.‬
‫אז מה שאמרת לו‬ ‫על הטקטיקה שלך נגד מר בונדורנט היה נכון?‬
‫כן, פחות או יותר.‬
‫כולל הידע שלך לגבי המקום‬ ‫שבו מר בונדורנט היה מחנה את הרכב?‬
‫כן.‬
‫אז למה סיפרת לבלש אובריאן‬ ‫שמעולם לא היית בחניון של מר בונדורנט?‬
‫אה, כי מעולם לא הייתי בו.‬
‫יש תמונה של מיטשל בונדורנט‬ ‫מדגמן ליד הרכב שלו במגזין.‬
‫לא הייתי צריכה ללכת לחניון שלו‬ ‫כדי לדעת איפה הוא מחנה את הרכב.‬
‫הוא פרסם את זה.‬
‫הכול היה חלק מהתדמית שלו.‬
‫מוצג ז' מטעם ההגנה, כבוד השופטת.‬
‫האם זו התמונה שמצאת?‬
‫כן.‬
‫אז מעולם לא היית בחניון שלו?‬
‫אבל היו לך תאקלים עם מר בונדורנט?‬
‫לא מעט.‬
‫אבל הוא זה שכל הזמן נתקל בי.‬
‫הוא הטריד אותי.‬
‫הוא אהב לסגור את הרחוב‬ ‫במהלך שעות העומס בערב.‬
‫כלומר, בגלל הרעש והאבק,‬
‫הלקוחות לא יכלו לאכול בחוץ במרפסת.‬
‫זה לא נפסק.‬
‫נשמע שלא היה קל להתמודד עם מר בונדורנט.‬
‫אלוהים, הוא היה מניאק.‬
‫סליחה. מותר לי להגיד את זה?‬
‫זה בסדר, גב' טראמל.‬
‫תשמע, האמת היא שלא יכולתי לסבול אותו.‬
‫אני לא מכחישה את זה.‬
‫מניסיוני, הוא לא היה אדם טוב,‬
‫או אדם כן.‬
‫אבל לא שנאתי את מה שהוא עשה לי.‬
‫לא?‬
‫לא. כלומר, לא אהבתי את זה.‬
‫אבל זה באמת לא עסק בי.‬
‫שנאתי את מה שהוא עשה לקהילה שלי.‬
‫כי ראיתי אותו מעיף את השכנים שלי אחד אחד‬
‫רק כדי לבנות איזה מגרש משחקים חדש ונוצץ.‬
‫זה שבר את ליבי.‬
‫שבר את ליבך מספיק כדי שתרצי לנקום?‬
‫לא, לא רציתי לנקום.‬
‫איך זה יועיל?‬
‫הבנייה עדיין נמשכת.‬
‫אי אפשר לעצור את העיר מהתחדשות.‬
‫זה יקרה אם ארצה ואם לא.‬
‫לא.‬
‫רק רציתי להציל את הבית שלי.‬
‫היי.‬
‫היית מעולה היום.‬
‫אתה יודע, בנו את כל זה כשהייתי ילדה.‬
‫הייתי באה לכאן עם אבא שלי‬ ‫כשהכול היה בבנייה.‬
‫היינו נוסעים ברכבת.‬
‫גם אז הכול השתנה ללא הרף.‬
‫אז מה עכשיו?‬
‫עכשיו נכין אותך לחקירה הנגדית.‬
‫יש לנו את כל סוף השבוע‬ ‫כדי להכין אותך, וננצל אותו.‬
‫היום היה החלק הקל.‬
‫ביום שני אנדריאה תתקוף אותך מכל הכיוונים.‬
‫- סנגור במבחן -‬
‫שלחתי לך את כל שאלות ההכנה,‬ ‫והשארתי לך עותק על השולחן.‬
‫אפשר להכין אנשים עד גבול מסוים.‬
‫מעבר לכך, אין מה לעשות.‬
‫טוב, ידענו שזה סיכון כשהזמנת אותה להעיד.‬
‫לפחות הפרזנטציה תהיה מעניינת.‬
‫פרזנטציה?‬ ‫-כן, בתוכנית ההכשרה שלי בתחום הפלילים.‬
‫זה מזכיר לי למצוא מישהו שיעבור על זה.‬
‫חשבתי שזה התפקיד שלי.‬ ‫-לא, אתה המנטור שלי.‬
‫אתה אמור ללמד אותי.‬
‫מישהו צריך לשפוט את העבודה שאתה עושה.‬
‫טוב, מה עם ליגל?‬
‫אין יותר טוב ממנו. תסמכי עליי.‬ ‫-הוא יסכים?‬
‫אני בטוח שהוא ישמח.‬
‫זה ייתן לו תירוץ להגיע לבית המשפט.‬
‫תודה.‬
‫תשמע, מיקי, נסה לנוח בסוף השבוע.‬
‫אני יודעת שאתה מוצף,‬ ‫אבל אתה צריך להיות חד בשני.‬
‫כן, אנסה.‬
‫לילה טוב, לורנה.‬
‫לילה טוב.‬
‫מה אתה אומר, ד"ר?‬
‫אתה מתכוון שהוא לא יתעורר לעולם?‬
‫הוא יהיה ככה לנצח?‬
‫אוי, לא.‬
‫אחרי כל מה שהמשפחה שלי עברה,‬
‫אני לא יודעת‬ ‫אם הם יוכלו לעמוד בטרגדיה נוספת.‬
‫מה את עושה, אימא?‬
‫היי, בן. יש לי אודישן.‬
‫אתה מאמין? הם מכריחים אותי לקרוא.‬
‫חשבתי ששחקנים שולחים סרטונים בימינו. ‬
‫אם הם דורשים שאקרא,‬
‫הם יקבלו את החוויה המלאה,‬ ‫אם הם רוצים ואם לא.‬
‫זה מזכיר לי. יש לך נהגת, נכון?‬
‫כן. יש לי נהגת.‬
‫יופי, אני צריכה לשאול ממך אותה.‬
‫היא לא נהגת מונית, אימא.‬ ‫היא רק מסיעה אותי לביהמ"ש.‬
‫טוב, אז היא יכולה להסיע אותך לבית המשפט‬ ‫ואז להסיע אותי לאודישן.‬
‫איפה האודישן הזה?‬
‫בברבנק.‬ ‫-ברבנק?‬
‫כן.‬
‫אימא, בית המשפט הוא במרכז העיר.‬ ‫זה כמה שעות נסיעה בפקקים.‬
‫זה לא יעבוד. עדיף שתיקחי מונית, טוב?‬
‫מהמורה.‬
‫יש לחץ?‬
‫מותק, הייתי השחקנית הראשית‬ ‫בטלנובלה השנייה הכי פופולרית במקסיקו.‬
‫לחץ זה לאנשים שיש להם משהו להוכיח.‬
‫צפיתי בכמה פרקים. היית מעולה בעיניי.‬
‫תודה, מתוקה.‬
‫את כבר מעריצה יותר גדולה מהבן שלי.‬
‫את מבינה בגלל שאת אמנית במה,‬ ‫כמוני. הוא מעולם לא הבין.‬
‫אני לא בטוחה.‬ ‫את צריכה לראות אותו בבית המשפט.‬
‫לא, היא לא צריכה.‬
‫תורידי אותי,‬ ‫קחי אותה לאודישן ואז מיד הביתה.‬
‫מי אמר שאני רוצה ללכת?‬
‫נראה שאת רוכשת אויבים רבים, גב' טראמל.‬
‫כולנו יודעים על מיטשל בונדורנט,‬ ‫שהוציא נגדך צו הרחקה.‬
‫בסך הכול הפגנתי.‬
‫כן, 23 פעם, על פי הבקשה לצו ההרחקה.‬
‫23 פעמים בהן הובלת הפגנות אל המשרד שלו.‬
‫הבניין שלו הושחת…‬ ‫-לא אני עשיתי את זה.‬
‫לא, הייתי שם כדי להשמיע את קולי.‬
‫בשלווה ובמסגרת החוק.‬
‫זה הכול.‬
‫אז לא היית זו‬ ‫שהשאירה הודעות מאיימות חוזרות ונשנות‬
‫בתא הקולי של מר בונדורנט?‬
‫לא.‬
‫או זו שזרקה עליו ביצה חיה‬ ‫בשנה שעברה, בתשיעי בספטמבר?‬
‫זה מצחיק?‬
‫לא אני עשיתי את זה,‬ ‫אבל אני לא יכולה לומר שזה לא היה מצחיק.‬
‫ויש את בעלך, ג'ף, נכון?‬
‫נכון.‬
‫הייתי אומרת "הגרוש",‬ ‫אבל בעצם לא התגרשתם, נכון?‬
‫סליחה, זה פשע?‬
‫זה יוצא דופן.‬
‫כנראה שזוג ממש לא מסתדר‬ ‫אם אחד מהם עוזב את הנישואין‬
‫בלי לטרוח לסיים את הקשר באופן חוקי.‬
‫התנגדות, רלוונטיות.‬
‫מרשתי לא נשפטת על היחס שלה עם בעלה.‬
‫נדחית, מר הולר.‬
‫אתה פתחת את הדלת הזו,‬ ‫גב' פרימן רשאית לעבור דרכה.‬
‫באיזו תדירות היית אומרת‬ ‫שרבת עם בעלך, גב' טראמל?‬
‫אני לא יודעת את התדירות המדויקת.‬
‫אחת לחודש? כל יום?‬
‫לא היה לו"ז קבוע.‬
‫למה בעלך עזב אותך?‬
‫אני מניחה שהוא ‬ ‫לא היה מסוגל להתמודד עם האחריות.‬
‫של המסעדה שלך?‬
‫בין היתר, כן.‬
‫אז זה לא היה בגלל שהיה קשה להסתדר איתך?‬ ‫-איתי קשה להסתדר? בדיחה טובה.‬
‫גב' טראמל, עני על השאלה, בבקשה.‬
‫תשמעי, אני לא יודעת מה הוא עזב.‬ ‫תצטרכי לשאול אותו.‬
‫טוב, אולי אעשה זאת.‬
‫איפה בעלך עכשיו?‬ ‫-אני לא יכולה לומר לך.‬
‫את לא יודעת?‬
‫על חוף במקסיקו, בפעם האחרונה ששמעתי.‬
‫הוא היה צריך להתרחק ממך כמה שאפשר, נכון?‬
‫התנגדות!‬ ‫-לזבל הזה היה מזל שהייתי איתו.‬
‫סדר בבית המשפט! לא אסבול התפרצויות.‬
‫כולנו רואים למה הוא עזב, נכון?‬
‫התנגדות!‬ ‫-חוזרת בי.‬
‫אין שאלות נוספות.‬
‫חקירה חוזרת.‬
‫גב' טראמל, שאלה אחת.‬ ‫האם רצחת את מיטשל בונדורנט?‬
‫לא.‬
‫אין שאלות נוספות.‬
‫מותק.‬ ‫-תגיד לי שיש לך חדשות טובות.‬
‫גם וגם.‬
‫הרופאה בדרך, אבל האומנת מאחרת.‬
‫אתה חייב להביא אותו לכאן, סיסקו.‬ ‫אנחנו כבר בצרות. תזדרז.‬
‫מותק, אני מטפל בזה.‬ ‫ברגע שזה יגיע, נהיה שם.‬
‫טוב. תנהג בזהירות.‬
‫היקום מסתדר לטובתי. היקום מסתדר לטובתי.‬
‫ליסה לימדה אותי המון.‬ ‫היא ממש הייתה לי מנטורית.‬
‫יש לך תלונות על אופן ניהול המטבח שלה?‬
‫אני מעריץ אותו.‬
‫היא מאוד שקולה, אפילו תחת לחץ.‬
‫והאם לדעתך מיטשל בונדורנט הוסיף ללחץ הזה?‬
‫בהחלט.‬
‫היו לכולנו היתקלויות איתו או עם‬ ‫העובדים שלו, אבל ליסה תמיד הרגיעה אותנו.‬
‫אתה יכול לפרט?‬
‫תמיד היה משהו שקשור בבנייה.‬
‫היינו מתעצבנים על זה מאוד.‬ ‫היינו מתבדחים שנשאיר שם בשר רקוב,‬
‫דברים מטופשים כאלה.‬
‫אבל היא הייתה אומרת:‬ ‫"לא, אסור להיות כמוהם.‬
‫"אל תאבדו תקווה. יהיה בסדר."‬ ‫דברים כאלה.‬
‫נראה שאתה מחבב מאוד את הנאשמת, מר מוראלס.‬
‫כפי שאמרתי, היא בוסית מעולה.‬
‫אני בטוחה.‬ ‫אבל האם היא חצתה את הגבול איתך אי פעם?‬
‫גבול?‬
‫מבחינת המזג שלה‬ ‫או היחס אליך או אל יתר העובדים?‬
‫לא, לא נראה לי.‬
‫לא?‬
‫מיצג 32 מטעם התביעה, כבוד השופטת.‬
‫פרסמת את זה לפני ארבע שנים, מר מוראלס.‬
‫אתה מוכן לקרוא את זה?‬
‫"לכל לקוחותיה הנאמנים של 'אליז'ן',‬
‫"תודה רבה על התמיכה שלכם,‬ ‫אבל אני לא יכול לסבול את החרא הזה יותר.‬
‫"ממשיך הלאה."‬
‫תוכל לומר לנו למה הפוסט מתייחס?‬
‫אני…‬
‫באותו יום ליסה ואני התווכחנו קצת. זה הכול.‬
‫מספיק כדי שתתפטר מהעבודה?‬
‫זה לא היה מרגעינו היפים, אבל…‬
‫חזרתי לעבודה אחרי שבוע.‬
‫טוב. אז על מה רבתם?‬
‫אני…‬
‫לא אהבתי את איך שהיא דיברה אליי מול לקוח.‬
‫היא פשוט התפרצה עליי.‬
‫היא איבדה את קור הרוח איתך?‬
‫אני מניח. אבל את יודעת,‬ ‫זו התרחשות יוצאת דופן מאוד.‬
‫כן?‬
‫תוכל לקרוא את התגובה הזו מ"פודיניסטה"‬
‫ואז את התגובה שלך אליה?‬
‫כתבו: "זה קרה שוב?"‬
‫ואמרתי: "היא פסיכית כשהיא ככה.‬ ‫אי אפשר לדבר איתה."‬
‫תשמעי, כעסתי, אבל…‬ ‫-אין שאלות נוספות, כבוד השופטת.‬
‫חשבתי שבדקנו‬ ‫את החשבונות של כולם ברשתות החברתיות.‬
‫נכון. זה כנראה היה חשבון ישן.‬ ‫עברו ארבע שנים מאז.‬
‫לורנה.‬
‫אני אענה.‬
‫היי, איזי. שרדת?‬
‫עד כה.‬ ‫אבל לא נראה לי שאגיע בזמן כדי לאסוף אותך.‬
‫מה? איפה את?‬
‫קולבר סיטי.‬
‫קולבר סיטי? חשבתי שהאודישן בברבנק.‬
‫האודישן אכן היה בברבנק.‬
‫אבל אז הייתה פגישה בסנטה מוניקה,‬ ‫וארוחת צהריים בברנטווד, ו…‬
‫אלוהים. איזי, פשוט תגידי לה לא.‬
‫אתה ואימא שלך נפגשתם?‬
‫טוב, שיהיה.‬
‫פשוט תחזירי אותה הביתה.‬ ‫-טוב. אנסה.‬
‫- מטען חורג -‬
‫- שביר -‬
‫סליחה. סלחו לי.‬
‫מצטער.‬
‫לא יודע. שם.‬
‫הגעת בטיסה הבוקר?‬
‫כן. אני מתנצלת שכמעט איחרתי,‬
‫אבל לא יכלו להזיז את התאריך באו"ם.‬
‫זה בסדר, ד"ר ארסלניאן.‬ ‫אני יודע שאת עמוסה מאוד.‬
‫עכשיו, ביקשתי ממך‬ ‫לבחון את הראיות בתיק הזה, נכון?‬
‫הדוח המשטרתי, ממצאי נתיחת הגופה.‬ ‫-נכון.‬
‫שאלת אם לדעתי ייתכן שמרשתך‬
‫ביצעה את הפשע,‬ ‫ובשורה התחתונה, אני חושבת שלא.‬
‫לא?‬ ‫-ממש לא.‬
‫תוכלי לומר למה?‬
‫אני יכולה לספר,‬ ‫אבל יהיה הרבה יותר קל להראות לכם.‬
‫בשמחה.‬
‫כבוד השופטת…‬
‫אה, מושלם.‬
‫כבוד השופטת, ברשותך,‬ ‫אני רוצה להזמין את העוזר שלי להדגמה.‬
‫האיש הזה הוא העוזר שלך?‬ ‫-לא הוא. זה שבארגז.‬
‫גבירותיי ורבותיי, זה העוזר שלי, מאני.‬
‫דבר אחד, כבוד השופטת.‬
‫אבקש שגב' קריין תעזור לי ולמאני במשהו.‬
‫אז גובהו של מר בונדורנט היה 1.92 מטר.‬
‫כפי שניתן לראות, זה גם הגובה של מאני.‬
‫וגב' קריין נועלת נעלי עקב בגובה 10 ס"מ,‬ ‫כדי לדמות את הגובה של גב' טראמל, 1.67 מטר.‬
‫בחירה נפלאה, אם יורשה לי לומר.‬
‫הפציעות שנגרמו למר בונדורנט‬ ‫מספרות שהוא נהרג מחבלה קהה‬
‫בחלק העליון של ראשו.‬
‫מכה בודדת שניתנה בכוח אדיר.‬
‫למעשה, ידוע לנו שהנשק היה פטיש,‬
‫ולכן הכנתי את הדגם המדויק לצורך ההדגמה.‬
‫טוב, לכי על זה.‬
‫עצרי.‬
‫זו הבעיה.‬
‫כפי שאתם רואים,‬ ‫גב' קריין מנסה להגיע כמה שיותר גבוה,‬
‫היא אפילו על קצות האצבעות,‬
‫אבל הפטיש פוגע בראשו של מאני מאחור.‬
‫אבל הפציעות של מר בונדורנט‬ ‫לא היו בחלק האחורי של הראש.‬
‫הם היו ממש למעלה.‬ ‫ובבירור, היא לא מגיעה לשם.‬
‫לא מספיק כדי לתת מכה בעוצמה מספקת.‬
‫כלומר, גם גב' טראמל לא הייתה מצליחה בכך.‬
‫תודה.‬
‫טוב, ד"ר, זה הגיוני,‬
‫אבל מה אם מיטשל בונדורנט היה מתכופף?‬
‫האם לא ייתכן שהוא התכופף‬ ‫כדי לקשור את השרוכים, למשל?‬
‫זה אפשרי, אבל מר בונדורנט‬ ‫נפגע בברכיו בזמן המוות,‬
‫דבר שמציין שהוא נפל קדימה אחרי המכה.‬
‫אם הוא היה מתכופף,‬ ‫המרחק בין הברכיים שלו לקרקע‬
‫לא היה גדול מספיק כדי לגרום לפגיעות האלה.‬
‫אז אין דרך שאדם בגובה של מרשתי‬
‫היה יכול להכות את מיטשל בונדורנט‬ ‫בחלק העליון של ראשו עם פטיש?‬
‫בנסיבות הידועות לנו, לא, אין דרך.‬
‫זה לא אפשרי?‬
‫זה בלתי אפשרי מבחינה פיזית.‬
‫תודה, ד"ר.‬
‫גב' פרימן.‬
‫אפשר?‬ ‫-בוודאי.‬
‫ועכשיו?‬
‫כן.‬
‫בתרחיש שבו מר בונדורנט‬ ‫היה בוהה בתקרה, זה היה יכול להתאפשר.‬
‫אבל אין ראיות שמציינות שזה מה שקרה.‬
‫האם בחנת את זירת הפשע בעצמך, ד"ר ארסלניאן?‬
‫לא, אבל בחנתי את כל התמונות המשטרתיות שלה.‬ ‫בחנתי גם את רישומי התחזוקה של החניון.‬
‫לא היו צינורות דולפים או נורות שרופות.‬
‫לא הייתה לו סיבה להסתכל למעלה.‬
‫מה עם עכביש?‬
‫עכביש?‬
‫את יודעת, יורד למטה על הקור.‬
‫את רואה משהו בזווית העין‬
‫או מרגישה משהו על הראש, ואינסטינקטיבית…‬
‫זה אפשרי, לא?‬
‫ייתכן, אבל מדע פורנזי‬ ‫עוסק באפשרויות הסבירות,‬
‫לא באפשרויות הבלתי מוגבלות.‬
‫האמת היא, ד"ר,‬ ‫שאין לך שום דרך לדעת בוודאות‬
‫מה קרה בחניון באותו היום, נכון?‬
‫לאף אחד מאיתנו אין.‬
‫תודה. אין שאלות נוספות.‬
‫איזי, מה קרה?‬
‫היא דרשה שאעצור לקנות יין,‬ ‫אבל שכנעתי אותה לוותר על הבוטוקס.‬
‫אימא.‬
‫מה קרה?‬
‫הזמן, בן.‬
‫זרקו אותי.‬
‫הסוכן שלי זרק אותי.‬
‫אותי.‬
‫הייתי כוכבת.‬
‫עכשיו אני מתחננת לשאריות.‬
‫אימא.‬
‫אולי זה סימן.‬
‫היקום אומר לי שהגיע הזמן למשהו אחר.‬
‫אולי זה הזמן להתרכז במשפחה שלי.‬
‫אימא, אני חושב שלפעמים‬ ‫היקום אוהב לחבוט בנו קצת,‬
‫כדי להזכיר לנו שצריך להיאבק.‬
‫תשמעי, אימא,‬ ‫אולי תבואי איתי מחר לבית המשפט?‬
‫לא. אתה לא רוצה אותי שם.‬
‫לא, אני רוצה. אני מבקש ממך לבוא.‬ ‫אני צריך את תמיכתך.‬
‫באמת?‬
‫כן.‬
‫טוב. אם אתה באמת צריך אותי…‬
‫אני אבוא.‬
‫טוב.‬
‫אעשה את זה למענך.‬ ‫-אני יודע, אימא.‬
‫אולי אפילו אלבש את הסוודר החדש שלי.‬
‫טוב, בואי נשמע.‬
‫טוב, הבעיה מהרגע הראשון הייתה הראיות.‬
‫הם פשוט היו חזקות מדי.‬
‫יכולנו לתת למומחים מטעמנו‬ ‫לחורר חורים בתיאוריה של התביעה,‬
‫אבל בסופו של דבר,‬
‫כלי הרצח היה הפטיש של מרשתנו.‬
‫מצאו את הכפפות שלה עם הדם של הקורבן.‬
‫ולא הספיק רק להגיד‬ ‫שהפריטים האלה הושתלו.‬
‫היינו חייבים לומר לחבר המושבעים‬ ‫מי שתל אותם, ולמה.‬
‫ההגנה קוראת לאלכס גרנט.‬
‫מר גרנט, תוכל לומר לנו‬ ‫מה אתה עושה למחייתך?‬
‫אני יזם.‬
‫באיזה תחום?‬
‫העסק הראשי שלי הוא "ארגל בנייה".‬
‫זו חברת נדל"ן מסחרי באזור לוס אנג'לס.‬
‫חברת נדל"ן גדולה, לא?‬
‫אין לי תלונות.‬
‫עכשיו, הוא גוש קקי, אבל גוש קקי צפוי.‬
‫אחרי הבקשה לביטול,‬ ‫ידענו שאנחנו צריכים לשחק איתו קצת.‬
‫אתה יודע, ללטף לו את האגו,‬ ‫שהיה די מנופח מלכתחילה.‬
‫מותר לך להגיד "גוש קקי" בפרזנטציה?‬
‫למעשה, החברה שלך הציעה‬ ‫הצעה חשובה מאוד במרכז, נכון?‬
‫הכפר האולימפי?‬
‫כן.‬ ‫-אבל הם עדיין לא קיבלו החלטה, נכון?‬
‫היו עיכובים בתהליך האישור.‬
‫עדיין, זה מרגש מאוד.‬ ‫והבנייה היא התחום היחיד שלך?‬
‫לא. יש לי השקעות בתחומים אחרים.‬
‫בידור, למשל.‬
‫יש בבעלותי חברת הפקה קטנה בשם פאן-מדיה.‬
‫אני בעל חברה לייעוץ ניהולי.‬
‫חברת משלוחים?‬
‫איגל שירותי משלוחים, כן.‬
‫כל מיני דברים.‬ ‫-וכולם עסקים רווחיים.‬
‫הנתונים מדברים בעד עצמם.‬
‫בנוסף, ביקשנו מהמשת"פ שלנו‬ ‫לומר לו שאין לנו עליו שום מידע מפליל.‬
‫שדרן הפודקאסט?‬
‫הנרי דאל.‬ ‫-גם גוש-קקי, אבל זה כבר סיפור אחר.‬
‫כדי שזה יעבוד,‬ ‫היינו חייבים לסבן את האיש הזה.‬
‫אתה יודע, להוריד לו את המגננות,‬ ‫ואז להתחיל במשחק.‬
‫תוכל לומר לנו במה עסק המייל הזה, מר גרנט?‬
‫מיטש היה שקוע בחובות כבדים.‬
‫הוא בטח חשב שיוכל‬ ‫לאיים עליי כדי שאעזור לו.‬
‫בונדורנט היה בחובות?‬ ‫-כן. של כמה מאות מיליונים.‬
‫הטרצו, הבניין רב הקומות‬ ‫שהוא שכר אותנו כדי לבנות,‬
‫התעכב עקב ענייני פיקוח.‬
‫הוא התחיל להפסיד כמויות אדירות של כסף.‬
‫אבל אין קבלן מעורב בבעיות בפיקוח הבנייה?‬
‫בטח שיש, אבל כשאנחנו עבדנו שם,‬ ‫הבניין עבר את הבדיקות.‬
‫העיכוב הגיע אחר כך, במהלך האישור הסופי.‬
‫אני לא יודע אם מיטש‬ ‫שכר קבלני גמר שעשו עבודה מפוקפקת,‬
‫או אם היו לו בעיות אדריכלות או משהו אחר,‬
‫אבל כל מה שידוע לי הוא‬ ‫שזה לא היה קשור אליי או אל החברה שלי.‬
‫כן, בטח.‬
‫החוקר שלנו מצא את מסמכי הבדיקות.‬
‫מסתבר שהכול אכן אושר‬ ‫כשהחברה של גרנט הייתה בתמונה,‬
‫אבל ברגע שהיא סיימה,‬ ‫העירייה מצאה לא מעט בעיות.‬
‫כלומר, הוא כנראה שיחד אנשים‬
‫כדי שהעבודה החאפרית של החברה שלו תאושר‬ ‫ושהם יוכלו לצאת מזה בזול.‬
‫מצטער. תמשיכי, מותק. את מעולה.‬
‫כן. טוב, אז לא הייתה דרך להוכיח את זה,‬ ‫לא ישירה, לפחות.‬
‫אז עשינו משהו טוב כמעט באותה מידה.‬ ‫רימזנו על כך בבירור.‬
‫זה נקרא ראיות נסיבתיות.‬
‫הייתי מצפה שמישהו ילמד אותך את זה.‬
‫עכשיו, מכתב הזימון של הבולשת‬ ‫כבר הוצג לחבר המושבעים.‬
‫האם אתה מזהה אותו, מר גרנט?‬
‫כן.‬
‫המכתב הזה מזהה אותך כמבוקש לחקירה,‬
‫בחקירה פדרלית מתמשכת‬ ‫בנושא הונאת נדל"ן, נכון?‬
‫תיאורטית.‬
‫תיאורטית?‬
‫קבלנים נבדקים בקפידה כל הזמן,‬
‫אבל לא היה לי מה להסתיר,‬ ‫וזו הסיבה שלא יצא כלום מהמכתב.‬
‫הוא נשלח לפני חודשים,‬ ‫והם אפילו לא המשיכו בחקירה.‬
‫הבנתי.‬
‫תוכל לקרוא את התאריך‬ ‫על מכתב הזימון, מר גרנט?‬
‫ה-18 בינואר.‬
‫בוא נסתכל שוב על המייל‬ ‫שמיטשל בונדורנט שלח לך.‬
‫מה התאריך שרשום שם?‬
‫נראה כמו העשירי לינואר.‬
‫אז שמונה ימים לאחר שמיטשל בונדורנט‬ ‫שלח לך את המייל המאיים הזה,‬
‫קיבלת מכתב מהבולשת.‬
‫האם חששת שהוא דיווח עליך לבולשת?‬
‫יש הרבה קונפליקטים בעסקי הנדל"ן.‬ ‫שום דבר לא יפתיע אותי.‬
‫שוב, אין לי מה להסתיר.‬
‫האם ייתכן שהחקירה הזו הייתה קשורה‬
‫לעיכוב בעבודה האולימפית שלך?‬
‫אין לי דרך לדעת.‬
‫בסך הכול, נראה שחייך היו קלים יותר‬ ‫אם מיטשל בונדורנט היה סר מדרכך.‬
‫התנגדות.‬
‫סליחה, כבוד השופטת. אני חוזר בי.‬
‫אל תצא מהקווים, מר הולר.‬
‫בסדר גמור, כבוד השופטת.‬
‫גרנט. זה לא שמך האמיתי, נכון?‬
‫שם המשפחה שלי בתעודת הזהות הוא גרנט, כן.‬
‫אבל לא נולדת עם השם אלכס גרנט, נכון?‬
‫התנגדות. איך שמו של העד קשור למשפט?‬
‫אוכל להבהיר זאת‬ ‫בעוד מספר דקות, כבוד השופטת.‬
‫תדאג לכך.‬
‫שם המשפחה שלך, מר גרנט.‬
‫נולדתי בשם אלכס קזריאן,‬
‫אבל שיניתי באופן חוקי‬ ‫את שם המשפחה לגרנט לפני שנים.‬
‫קזריאן. זה שם נחמד.‬
‫למה שינית אותו?‬
‫ניסיתי למצוא את מקומי כאיש עסקים באמריקה,‬
‫ושמות משפחה ארמניים קשים לביטוי.‬
‫כן, אבל יש קהילה ארמנית‬ ‫גדולה מאוד בלוס אנג'לס, לא?‬
‫כן, אבל יש שנאת זרים בכל מקום,‬
‫במיוחד כשמתעסקים עם מועצת העיר.‬
‫זה עצוב אבל נכון. אבל נולדת כאן, נכון?‬
‫נכון.‬
‫אז אביך הוא זה שהיגר ללוס אנג'לס.‬
‫תוכל לספר לנו עליו?‬ ‫-התנגדות. שוב, רלוונטיות.‬
‫נדחית.‬
‫כבוד השופטת, אם יורשה לי לדבר.‬
‫אני ג'ייקוב זימר.‬
‫אני מייצג את העד, ואני מבקש רגע עם מרשי.‬
‫אני לא רואה סיבה להיכנס לזה כרגע.‬
‫אבל החבל שלך מתהדק, מר הולר. תגיע לנקודה.‬
‫כמובן, כבוד השופטת. תודה. מר גרנט?‬
‫על מה אתה רוצה לדעת?‬
‫אבא שלך, סשה קזריאן.‬
‫האם זה נכון‬ ‫שהוא מרצה כרגע עונש מאסר בכלא פדרלי‬
‫על מספר סעיפים של סחיטה באיומים, הונאה,‬
‫קשר לפשע מאורגן,‬
‫ואפילו קנוניה לרצח?‬
‫כן, זה נכון.‬
‫הרקע של אבא שלי הוא ידע ציבורי‬
‫לכל מי שמוכן לחפור עמוק מספיק,‬ ‫דבר שאתה עשית, ללא ספק.‬
‫אז האם שינוי השם היה קשור‬ ‫להסתרת ההיסטוריה המשפחתית שלך?‬
‫כמובן.‬
‫אבל לפני רגע אמרת לבית המשפט‬ ‫שרצית שם אמריקאי יותר.‬
‫שני הדברים יכולים להיות נכונים.‬
‫רציתי להרחיק את עצמי מעברו אבא שלי,‬
‫ורציתי שם משפחה ידידותי לצרכן.‬
‫תשמע, אני יודע מה אתה מנסה לעשות, מר הולר,‬
‫אבל אין לי קשרים לעולם של אבא שלי.‬
‫אתה יכול לחפור כמה שתרצה. לא תמצא כלום.‬
‫לא הספיק להראות שאבא שלו הוא פושע.‬
‫היינו זקוקים ליותר. ופה הוא נכנס לתמונה.‬ ‫-זו הייתה עבודת בילוש פשוטה, מותק.‬
‫אתה צנוע מדי. הוא צנוע מדי.‬
‫מר גרנט,‬ ‫זו תמונה שצילם החוקר שלי ב-14 באפריל.‬
‫האם זה אתה בתמונה, נכנס למאפיית טארון?‬
‫כן, נראה כך.‬
‫תוכל לספר לנו מה החשיבות של המאפייה הזו?‬
‫יש להם את הבקלאווה הכי טובה בעיר.‬
‫זו הסיבה היחידה שאתה הולך לשם?‬
‫הבעלים הוא דוד שלי.‬
‫מה, זה פשע לבקר במאפייה של דוד שלי?‬
‫דוד שלך, ארמן קזריאן?‬
‫האם הוא לא ישב בכלא בעצמו‬ ‫על קשר לפשע מאורגן?‬
‫כן, אבל הוא השתקם.‬ ‫זו הסיבה שהוא פתח את המאפייה.‬
‫כדי להפוך לאיש עסקים הגון, כמוני.‬
‫מיצג י"ח מטעם ההגנה,‬ ‫מוגש לצורך בחינת מהימנות.‬
‫אלה רשומות הביקורים‬
‫בכלא הפדרלי שבו סשה קזריאן,‬ ‫אבו של העד, נמצא כרגע.‬
‫התייעצות, כבוד השופטת.‬
‫כבוד השופטת, ברור מה מר הולר מנסה לעשות.‬
‫אני עושה בדיוק את מה שאמרתי שאעשה.‬
‫אני מציג את מר גרנט כחשוד חלופי.‬
‫ביהמ"ש ביקש שאמצא ראיות נוספות, וכך עשיתי.‬
‫אני חוששת שעליי להסכים, גב' פרימן.‬
‫אין כאן שום דבר שאמור להפתיע את התביעה.‬
‫אתה לא באמת מאמין שזה יעבוד.‬
‫סתם לציין שלמשפחה שלו יש קשרים למאפיה?‬
‫עכשיו, מר גרנט, מהרישומים האלה עולה ‬
‫שביקרת את אביך ב-13 באפריל.‬
‫אתה זוכר את זה?‬
‫זה נשמע הגיוני. כן.‬
‫זה יום אחד לפני שהחוקר שלי‬ ‫צילם אותך נכנס למאפייה של דוד שלך.‬
‫אם אתה אומר.‬
‫כך אומרות הראיות, מר גרנט.‬
‫מיצג י"ט מטעם ההגנה, כבוד השופטת.‬
‫מסמכי הנסיעות של מר גרנט.‬
‫אז נראה שביקרת את אבא שלך,‬
‫חזרת ללוס אנג'לס למחרת,‬
‫ומשם הלכת מייד למאפייה של דוד שלך,‬
‫אפילו לפני שחזרת הביתה.‬
‫הייתי רעב.‬ ‫-זה סיבוב של 40 דקות.‬
‫התנגדות, הסנגור מעיד.‬
‫מתקבלת. חבר המושבעים יתעלם‬ ‫מהערת המערכת האחרונה.‬
‫מר גרנט, ציינת קודם‬ ‫מספר עסקים חוקיים שאתה מושקע בהם,‬
‫ובכלל זה חברת משלוחים,‬ ‫"איגל שירותי משלוחים".‬
‫האם זה נכון שדוד שלך, בעל המאפייה,‬
‫הוא גם משקיע שותף ב"איגל שירותי משלוחים"?‬
‫כלומר, יש לי את הרשומות, אם אתה לא זוכר.‬
‫המאפייה של דוד שלי הצליחה מספיק‬
‫כדי לאפשר לו להשקיע באפיקים נוספים, כן.‬
‫זה החלום האמריקני.‬
‫בהחלט.‬
‫אני לא יודע. בנאדם כזה הוא מקצוען.‬
‫הוא מטשטש את העקבות שלו במשך שנים.‬
‫והתובעת הזו, אנדריאה, ‬ ‫ניצחה אותו עשר פעמים ברציפות.‬
‫לא נראה לי שעשר.‬ ‫-כן, ספרתי. זה היה עשר.‬
‫מה חשבת לעצמך?‬ ‫תובעת מחוזית טובה יכולה למחוק את כל זה.‬
‫לכן היינו חייבים לוודא‬ ‫שלא תהיה לה הזדמנות.‬
‫אלה שלוש תמונות נוספות שצילם החוקר שלי.‬
‫בכל פעם שביקרת את אבא שלך,‬
‫טסת בחזרה למחרת‬ ‫והלכת הישר למאפייה של דוד שלך.‬
‫פעם בשישה שבועות בממוצע.‬
‫אז אתה רוצה לומר לנו, מר גרנט,‬ ‫שאחרי כל ביקור אצל אבא שלך,‬
‫שנמצא כרגע בכלא‬ ‫בשל הקשרים שלו לסינדיקט פשע,‬
‫הלכת לבקר את דוד שלך,‬
‫חבר לשעבר בסינדיקט הזה ושותפך העסקי,‬
‫וכל זה בשביל בקלאווה?‬
‫התנגדות, מציק לעד.‬
‫נדחית.‬
‫אני…‬
‫זה לא כמו שזה נראה.‬
‫הנה אפשרות נוספת. אולי אתה מעביר מידע…‬
‫התנגדות. ספקולציה.‬ ‫-נדחית.‬
‫…מחבר אחד של ארגון פשע לאחר…‬
‫מציק לעד!‬ ‫-נדחית, גב' פרימן.‬
‫…דבר שהופך גם אותך לחבר בארגון הזה.‬
‫האם זה העניין, מר גרנט? כך זה נראה.‬
‫כבוד השופטת…‬
‫"בעצת עורך הדין שלי,‬ ‫בהתאם לזכותי לתיקון החמישי לחוקה,‬
‫"אני מסרב לענות לשאלה זו‬ ‫או לשאלות נוספות."‬
‫סדר!‬
‫אם לא יהיה כאן סדר, אפנה את האולם!‬
‫ואדבר עם הסנגור בלשכתי, ברגע זה!‬
‫אלוהים אדירים!‬
‫"לא ניתן לאלץ אדם להאשים את עצמו."‬
‫זה מהמאה ה-16.‬
‫לכן התביעה לא יכולה לאלץ את הנאשם להעיד‬
‫אם הוא לא רוצה בכך.‬
‫וחבר המושבעים לא אמור להסיק שהוא אשם‬
‫אם הוא לא רוצה לענות על שאלות.‬
‫זה בדרך כלל תקף לנאשם,‬
‫אבל אם ההגנה מעלה מישהו אחר על הדוכן‬
‫ודוחקת בו לבחור בזכות השתיקה,‬
‫אין מצב שחבר המושבעים‬ ‫לא יחשוב שהוא אשם במישהו.‬
‫זה היה הרעיון.‬
‫יש לך מושג כמה זה מסוכן?‬ ‫קיתונות הרותחין שאתה עלול לספוג?‬
‫אם הייתי עושה את זה בכוונה, כן.‬ ‫אבל זה פשוט קרה…‬
‫מר הולר, אתה יודע היטב‬ ‫שמחובתך ליידע את המשפט‬
‫אם יש לך אינדיקציה לכך‬ ‫שעד עלול לחשוב בכלל לממש את זכות השתיקה.‬
‫כבוד השופטת, לא הייתה לי דרך‬ ‫לדעת מה העד יעשה על דוכן העדים.‬
‫פאקינג לא ייאמן.‬ ‫-גב' פרימן.‬
‫תתנהגי במקצועיות‬ ‫כשאת בלשכתי ובאולם בית המשפט שלי, זה מובן?‬
‫אני מתנצלת, כבוד השופטת.‬
‫היא פאקינג צודקת.‬
‫מר גרנט הסכים להעיד בבקשה לביטול.‬
‫הוא לא מימש את זכות השתיקה אז,‬ ‫ולא יכולתי לדעת שהוא יעשה זאת עכשיו.‬
‫לא.‬
‫הוא שתל את הסיפור הזה בראשם של המושבעים.‬
‫ואחרי שהעד שלו מימש את זכות השתיקה,‬ ‫אין לי אפשרות לחקירה נגדית.‬
‫כבוד השופטת,‬ ‫הוא שיבש את המשפט כולו עם התעלול הזה.‬
‫נו, באמת.‬
‫מר הולר, אם אמצא ראיה כלשהי‬ ‫לכך שזה היה מתוכנן מראש,‬
‫אעמיד אותך לדין משמעתי.‬
‫בנסיבות הנוכחיות,‬ ‫אני מוחקת את העדות של העד. את כולה.‬
‫כבוד השופטת,‬ ‫אי אפשר להחזיר את הגלגל לאחור.‬
‫אני מבינה, גב' פרימן.‬
‫אבל כל עוד אין לך הוכחה‬ ‫שמר הולר תכנן את זה מראש,‬
‫לא אכריז על פסילת המשפט.‬
‫אורה לחבר המושבעים לא להסיק על אשמה‬
‫מסירובו של מר גרנט לענות על שאלות.‬
‫אבל עדיין הייתה לכם בעיה.‬
‫כן, ברגע שגרמתם לו לממש את זכות השתיקה,‬
‫חבר המושבעים יניח שהוא אשם.‬
‫אבל אשם במה?‬
‫בסך הכול הראיתם שהוא עשוי להיות פושע.‬
‫עדיין לא היה לכם‬ ‫משהו קונקרטי שיקשר אותו לרצח.‬
‫טוב, היה לנו עוד תכסיס אחד בשרוול.‬
‫מר וצ'ובסקי, זה בסדר אם ‬ ‫אקל על חיי הקלדנית ואקרא לך דניס?‬
‫בסדר מבחינתי.‬
‫תוכל לספר לנו מה אתה עושה למחייתך, דניס?‬
‫אני החוקר שלך.‬
‫והאם העבודה שלך במסגרת התיק הנוכחי‬ ‫הובילה אותך לחקור אדם כלשהו באופן ספציפי?‬
‫כן. אלכס גרנט.‬
‫מה למדת על מר גרנט?‬
‫טוב, עקבתי אחריו מספר פעמים משדה התעופה‬
‫למאפייה של בן דודו בגלנדייל.‬
‫התנגדות.‬
‫העדות של מר גרנט נמחקה.‬ ‫זה כבר לא רלוונטי למשפט.‬
‫להפך, כבוד השופטת.‬
‫העדות של העד הזה תראה את הרלוונטיות.‬
‫פשוט תתקדם.‬
‫מובן. אז, דניס,‬
‫למה הביקורים של מר גרנט לדודו עניינו אותך?‬
‫כי גיליתי עוד משהו.‬
‫משהו שנראה שקושר את מר גרנט‬ ‫ישירות לרצח של מיטשל בונדורנט.‬
‫תוכל לומר לי מה זה היה?‬
‫טוב, בחניון של מר בונדורנט‬ ‫היו מצלמות רק בכניסה וביציאה.‬
‫לא נכנסו או יצאו‬ ‫רכבים יוצאי דופן באותו יום.‬
‫כן, ביססנו את זה.‬
‫אבל בבניין שמעבר לכביש,‬
‫יש מצלמה, ישנה,‬
‫שמצלמת תמונות סטילס אחת לדקה,‬
‫והיא תופסת גם את צד הבניין של בונדורנט.‬
‫מיצג ההגנה כ', כבוד השופטת.‬
‫התמונה הזו ניתנה בעבר לתביעה בגילוי.‬
‫בחנתי את התמונות כדי לבדוק‬ ‫אם גב' טראמל מופיעה באחת מהן.‬
‫היא לא הופיעה, אבל בחנתי במישהו אחר.‬
‫איגל שירותי משלוחים,‬ ‫חברה בבעלותם של מר גרנט ודוד שלו.‬
‫כמה זמן הרכב הזה‬ ‫חנה מחוץ לבניין של מר בונדורנט?‬
‫הרכב היה שם מ-8:19 עד 9:05 בבוקר.‬
‫ולמה זה ראוי לציון?‬
‫כי על פי דוח הרופא המשפטי,‬
‫הרצח אירע בין השעות 8:30 ל-9:00 בבוקר.‬
‫תודה, דניס. אין שאלות נוספות.‬
‫טוב, אנחנו באיחור להפסקת הצהריים,‬
‫אז בוא נצא להפסקה של חצי שעה עכשיו,‬
‫ונתכנס שוב לחקירה נגדית.‬
‫לא ייאמן. עבודה מעולה.‬
‫אני נותן לך 95 על הפרזנטציה.‬
‫לך, לעומת זאת,‬
‫אני נותן 60 על האתיקה המשפטית,‬
‫אבל 100 על האסטרטגיה.‬
‫ילד, אפילו הוא לא היה חושב על זה.‬
‫השעה רבע לארבע.‬ ‫ההפסקה שלכם כמעט נגמרה.‬
‫אתם תחזרו לשם, והיא תעשה לך חקירה נגדית.‬
‫ואז חבר המושבעים ילכו הביתה‬ ‫ויתבשלו עם זה כל הלילה.‬
‫זה מבריק.‬
‫יש לי רק עוד שאלה אחת.‬
‫אלתרתם את כל זה?‬
‫לא בדיוק.‬
‫כפי שאמרתי,‬
‫ידענו מההתחלה שהראיות חזקות מדי.‬
‫אז מיקי ידע שצריך לדאוג‬ ‫לנוכחות תקשורתית בשימוע המקדים.‬
‫לא יכולתי להניח לו לממש את זכות השתיקה אז.‬
‫כי היית חייב להביא אותו למשפט,‬
‫כדי שיעשה את זה עכשיו, מול חבר המושבעים.‬
‫טוב, תודה שנשארת.‬
‫אתה צוחק? לחזור לכאן זה כמו חמצן בשבילי.‬
‫תיכנס, אני כבר בא.‬
‫הסוכן וסקז,‬ ‫מה מביא את הבולשת לבית המשפט המחוזי?‬
‫לא זו הייתה העסקה שלנו, הולר.‬
‫על איזו עסקה אתה מדבר?‬
‫נתתי לך את מה שהיית צריך‬ ‫כדי שתגרום לאלכס גרנט להעיד,‬
‫לא כדי שתגרום לו לממש את זכות השתיקה.‬ ‫ניצלת אותי.‬
‫אני חושב שזה תקף גם לגביך, לא?‬
‫לך יש את העבודה שלך, ולי יש את שלי.‬
‫טוב, אגיד לך מה יש ללשכת החקירות:‬
‫זיכרון ארוך.‬
‫נתראה בסביבה.‬
‫גב' פרימן, חקירה נגדית?‬
‫לא, כבוד השופטת.‬ ‫אין לי שאלות לעד הזה.‬
‫בסדר גמור. העד יכול לרדת.‬
‫מר הולר?‬
‫כבוד השופטת, ההגנה סיימה את דבריה.‬
‫מצוין. עדי הזמה?‬
‫אין, כבוד השופטת.‬
‫עוד יותר טוב.‬
‫אם כך, מכיוון שמאוחר, למה שלא…‬
‫בעצם, כבוד השופטת,‬ ‫התביעה מוכנה לעבור לטיעוני הסיכום ברגע זה.‬
‫כבוד השופטת, אני מציע שנסיים‬ ‫ונתחיל את טיעוני הסיכום בבוקר.‬
‫נותרו לנו 20 דקות.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אזדקק לעשר בלבד.‬
‫טוב, זו הייתה הופעה מרשימה, נכון?‬
‫מר הולר נתן הכול.‬
‫ממש תערוכת כלבים וסוסי פוני.‬
‫הוא יכול להתחרות עם הקוסמים בלאס וגאס.‬
‫אבל ממש כמו קוסם,‬
‫ההגנה רק מנסה להסיח את דעתכם.‬
‫זה כל מה שיש לה.‬
‫עכשיו, מר הולר רוצה שתאמינו‬ ‫שהעובדה שלאדם בשם אלכס גרנט‬
‫יש היסטוריה משפחתית מפוקפקת,‬ ‫הופכת אותו לרוצח.‬
‫או העובדה שהיה לו‬ ‫סכסוך עסקי מעורפל עם מר בונדורנט,‬
‫וזה היה מניע לרצח.‬
‫או שאולי לא אכפת לו בכלל‬ ‫אם אתם מאמינים בדברים האלה או לא.‬
‫אולי הוא פשוט שמח‬ ‫שהם מסיטים את תשומת לבכם מהעובדות.‬
‫כי העובדות בתיק הזה מדברות בעד עצמן.‬
‫כלי הרצח לא היה‬ ‫פטיש מגואל בדם ששייך לאלכס גרנט.‬
‫הוא היה שייך לנאשמת, ליסה טראמל.‬
‫הכפפות שמצאנו מוכתמות‬ ‫בדם של מיטשל בונדורנט,‬
‫גם הן היו של ליסה טראמל.‬
‫בניגוד לאלכס גרנט,‬
‫לליסה טראמל היה את המניע,‬ ‫האמצעי וההזדמנות לבצע רצח.‬
‫בניגוד לאלכס גרנט,‬
‫ליסה טראמל הצהירה שוב ושוב‬ ‫הצהרות מרשיעות ואפילו מאיימות‬
‫לקורבן ועל הקורבן.‬
‫למעשה, ההתנהלות שלה הייתה מאיימת כל כך,‬
‫שהיא אילצה את מיטשל בונדורנט‬ ‫להוציא נגדה צו הרחקה.‬
‫אבל כמובן שצו הרחקה פועל רק‬
‫אם האדם שמורחק בוחר לציית לו.‬
‫בדיוק כפי שמעשה קסם פועל‬ ‫רק אם הקהל נותן שיהתלו בו.‬
‫אל תתנו שיהתלו בכם.‬
‫הביטו מבעד לתכסיסים הזולים של מר הולר.‬
‫הביטו מבעדם…‬
‫אל האמת.‬
‫סליחה. פשוט קשה לי קצת לנשום כרגע.‬
‫אלוהים. אני יכולה להישלח לכלא מחר, מיקי.‬
‫היי.‬
‫ליסה, אני עושה כל שביכולתי‬ ‫כדי לוודא שזה לא יקרה.‬
‫בסדר?‬
‫קדימה, מיקי. צריך לעבוד על דברי הסיכום.‬
‫אני כבר בא.‬
‫אני צריך לזוז. זה יהיה לילה ארוך.‬
‫כן.‬
‫אני יכולה להביא לך אוכל.‬
‫אני לא בטוח שזה רעיון טוב.‬
‫טוב, רנה יכול להביא לך משהו.‬
‫זה המעט שאני יכולה לעשות, מיקי.‬
‫אז אולי מרק פוזולה?‬
‫בואי.‬
‫תגיעי הביתה בבטחה.‬
‫בואי נזוז, לורנה.‬
‫היא הרגה אותנו עם דברי הסיכום.‬ ‫עכשיו חייבים להחזיר לה.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫נתחיל בראיות ונמשיך לרגש, או הפוך?‬
‫אני חושב שכדאי…‬ ‫-שלום.‬
‫כן! ארוחת ערב.‬
‫תיכנס. תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫שים את זה כאן.‬
‫היי, אפשר לשאול אתכם משהו?‬ ‫איך הבחור הזה קשור לסיפור?‬
‫מפקח הבנייה?‬
‫כן. ראיתי אותו בבית המשפט.‬ ‫אבל הוא לא עובד במחלקת הבריאות?‬
‫מחלקת הבריאות? לא,‬ ‫וולטר קים הוא מפקח בנייה עירוני.‬
‫לא. זה אותו אחד.‬
‫הוא בא למסעדה לבדיקת פתע.‬
‫אני זוכר, כי זה היה יום לפני שליסה נעצרה.‬
‫יום לפני?‬
‫כשהוא בדק את המסעדה,‬ ‫הייתה לו גישה למחסן של ליסה?‬
‫כן. צינור הגז עובר דרכו.‬
‫נכנסת לשם איתו?‬
‫לא. זה היה באמצע העומס של הצהריים.‬
‫איפה המסמכים על הטרצו?‬
‫כאן.‬
‫זה היה וולטר קים.‬ ‫הוא זה שחתם על הבדיקות.‬
‫זה האדם שאלכס גרנט שיחד.‬
‫- וולטר קים‬ ‫חתימת מפקח הבניה -‬
‫כשבונדורנט שלח את המייל המאיים לגרנט,‬ ‫הוא איים גם על קים.‬
‫החתימה של קים מופיעה על המסמך,‬ ‫אז לא הייתה לו הגנה.‬
‫כלומר, הוא היה יכול להפסיד הכול.‬ ‫את הבית. את המשפחה.‬
‫את החלום האמריקני שלו.‬
‫הוא גם ידע שליסה זועמת על בונדורנט.‬
‫הוא זה שצילם את התמונה הזו.‬
‫הוא ידע שהיא האדם המושלם להפליל.‬
‫אתה חושב שוולטר קים רצח את מיטשל בונדורנט?‬
‫אולי. אולי הוא יודע מי עשה את זה.‬ ‫ואולי אלכס גרנט גרם לו לעשות את זה.‬
‫יש רק דרך אחת לגלות.‬ ‫-אני מטפל בזה.‬
‫מצאת משהו?‬ ‫-לא משהו טוב.‬
‫וולטר קים נעלם.‬ ‫-מה זאת אומרת נעלם? אנחנו צריכים אותו.‬
‫טוב, אשתו דיווחה שהוא נעדר לפני יומיים.‬
‫הוא לא חזר הביתה מהעבודה.‬
‫סיימנו את הטענות, סיסקו.‬ ‫בלי קים, לא נוכל לפתוח את הדיון מחדש.‬
‫אגלה מה שאפשר.‬
‫- מבוסס על הרומנים מאת מייקל קונלי -‬
‫תרגום כתוביות: טל אקשטיין‬
𝄇 Downloaded From BollyFlix 𝄇