Я вже думала, її ніхто не впізнає.
Її звуть Глорія Дейтон. Вона ж Славетна Глорія.
У тебе новий клієнт. Його звуть Джуліан ла Косс.
Він у відділку Зх. Голлівуду.
-Звинувачення? -Убивство.
-Чия це справа? -Славетної Глорії.
-Що в неї сталось? -Вона мертва.
Що?
Це вже особисте.
Лігале, ти як?
Незначна проблема із серцем.
Проблеми із серцем не незначні. Ти мене налякав.
Заарештували Едді, мого старого няня. Наче пограбував когось у Беверлі-Гіллз.
Стоп. Ви беретеся за мою справу?
Не візьму — Гейлі образиться. Це задурно.
-Я повертаю борги. -Як щодо роботи моїм новим водієм?
Серйозно?
Я Девід Лайонс. Маю заставу за Джуліана.
Джуліан не злочинець. Він там не виживе.
Що це?
Заява про відсутність конфлікту інтересів. Я беру цю справу.
Пригадуєте Гектора Мою?
З картелю. Гадаєш, дізнався, що вона на нього донесла?
Я не стукачка, Міккі. Ти знаєш. Цей тип може прийти за мною.
Копаймо далі. Між Славетною Глорією та Моєю є зв'язок. Ми знайдемо його.
Гримуча змія? Дідько!
-Усе гаразд, Лорно. -Тобто «усе гаразд»?
Хтось підклав тобі в ліжко гримучу змію.
Треба викликати поліцію. Ні, не так. Потрібна зброя.
-Викличмо «Дорожніх Святих». -Тепер ти не проти?
А як він і сюди прийде?
Що, як по всьому офісу лазитимуть гримучі змії?
Продовжити номер у «Фор сізонс»?
Ні. Хочеш, щоб я збанкрутував? Я вже викликав поліцію.
Сіско зараз з ними там. Нема чого боятися.
Вибачте.
Бодай тобі.
Приніс вам смузі, м-ре Голлер.
-Там ашваганда… -Не бійся.
Природне заспокійливе для нервів.
Мої нерви в порядку. Це ви всі маєте заспокоїтися.
Заспокоїтися? Серйозно?
Так! Це лише попередження, от і все.
Повірте. Якби картель хотів моєї смерті, я б уже був мертвий. Ми всі були б мертві.
Слухай, це не заспокоює.
І якщо це попередження, то про що?
Залишити цю справу. Хтось хоче посадити Джуліана за вбивство Глорії.
І не хоче, щоб я копався. Гадаю, це Гектор Моя.
Це як махати перед тобою червоною накидкою.
Мені це теж не до душі. Якщо хочуть мене відсторонити, тоді все ясно —
наш клієнт справді невинний.
Ця справа про Джуліана і Глорію. Ось на чому треба зосередитись.
Тому ми не відступимо без бою.
Зі зміями чи без. Ясно?
Ця робота не має бути такою божевільною!
-Привіт, Міку. -Щось знайшли?
Поки ні.
Той, хто це вчинив, точно знав, що робить.
Ти просив перевірити вікно у ванній?
Кожне вікно, кожну щілину.
Ставлять зовні камери й тривожні кнопки в усі кімнати.
Досі маєш той мій пістолет?
Ні, Сіско, він під замком. Там і залишиться.
Для цього в мене є ти.
Ти в нормі?
Буде краще, як узнаю, із чим маю справу.
До речі, є ще дещо, що тобі треба перевірити.
У ніч убивства остання зустріч Глорії
була в готелі «Рузвельт». Вона сказала, клієнт не прийшов.
Зможеш отримати відео з камер спостереження?
-Без ордера це буде непросто. -Поки без нього.
Ордери доступні всім. Хтозна, хто за нами стежить.
Поки робімо це потайки, гаразд?
Зроблю, що зможу.
Ага, і ще одне.
Із двох клієнтів Глорії в той день
одним був Бред Нельсон чи Нільсен.
А другим був Деніел Прайс. Дізнайся про них усе, що можеш, добре?
-Зараз займусь. -Гаразд, дякую.
Едді підганяє машину. І ось файл Герреро.
Оскара Герреро?
Ми його досі представляємо?
-Як він устигає стільки грабувати? -Наче.
Хороша новина — уся справа залежить від однієї свідки.
Похитну її свідчення — ми переможемо.
А якщо не зможеш? З таким, як Герреро, треба хвилюватись не про звільнення,
а про наслідки, якщо не звільниш.
Я розберусь, ясно?
А протоколи суду Гектора Мої? Знайшла ще щось?
Не в судах штату. Навіть не було звинувачень.
Отже, федерали взяли його.
Я скажу, чому нічого нема в їхній базі даних.
На рік відстали в зацифруванні справ.
-Наші податки працюють на нас. -Супер.
Хтось має поїхати в суд у Пасадені й узяти друковану копію.
-Це знову нас видасть. -Чому в Пасадені?
Там апеляційний суд.
Справа в них. Хіба що маєш кращу ідею.
Може, і маю. Завтра скажу, чи це вдасться.
Не дочекаюся. Добре, побачимося пізніше.
Щасти.
Сподіваюся, у лінкольні на тебе не чекає скорпіон.
ГОТЕЛЬ «РУЗВЕЛЬТ»
Ви менеджер готелю?
Так.
А ви тут гість?
Я?
Ні, я приватний детектив у місцевого адвоката.
Я прийшов спитати про вашого колишнього гостя.
Вибачте. Я не маю права обговорювати гостей.
Той гість, що мене цікавить,
користувався тут послугами молодої панянки,
яка, скажімо так, «вела справи»
у вашому готелі в ніч на 10 серпня.
Я сподівався, що ви поділитесь записами камер з того вечора.
Це необхідно для справи про вбивство.
Пане, ким би ви не були, певен, ви розумієте,
що я не можу ось так роздавати записи камер без судового ордера.
Безпека та конфіденційність клієнтів — наша візитівка.
Звісно, я розумію.
Не секрет, що у вашому готелі вже траплялися дуже гучні витоки інформації
про інциденти зі знаменитостями,
тож я розумію, чому ви так обережно ставитеся до захисту
приватного життя клієнтів.
Такі речі шкодять репутації готелю,
так само як і вбивство ескортниці одразу після її візиту у ваш чудовий заклад.
Пане,
можете погрожувати мені,
постити звинувачення в інтернеті, дзвонити в TMZ. Я всіляке бачив.
Але я не видам записи камер без судового ордера.
На жаль, мушу попросити вас піти.
То, гадаю, тисяча баксів не допоможе?
ЛІНКОЛЬН ДЛЯ АДВОКАТА
Добрий ранок, міс Велтон.
Це ваші оригінальні свідчення першому поліціянту, інспектору Джексону.
Пригадуєте, як давали свідчення?
Так, звісно.
І він записав підсумок того, що ви сказали, так?
Так.
Це ваші ініціали на заяві?
Так.
Добре. Міс Велтон, будь ласка, зачитайте вголос заяву.
Протестую. Це дискредитація свідки через невластивий їй почерк.
Пане суддя, підписом заяви свідка прийняла свідчення як власні.
Це записані спогади, й присяжні повинні їх почути.
Відхилено.
Міс Велтон, прошу, зачитайте заяву.
«Жертва стверджує, що вона приїхала до себе додому на своєму мерседесі Е60
і виходила з машини, коли до зачинення воріт
зайшов латиноамериканець 30–35 років
і спрямував на неї чорний короткоствольний револьвер.
Він повалив її на землю і сказав, що пристрелить, якщо вона видасть хоч звук.
Потім чоловік наказав їй підвестись і відчинити двері.
Він зав'язав їй очі і зв'язав руки, а тоді пограбував будинок.
Жертва не змогла надати…»
Продовжуйте, міс Велтон.
«Жертва не змогла надати жодного опису підозрюваного».
Дякую.
Але ви змогли описати пістолет грабіжника дуже докладно, так?
Він спрямував його мені в обличчя. Повірте, я його добре роздивилася.
Ви змогли описати зброю.
-Колір, навіть довжину дула. -Хіба не вся зброя чорна?
Запитуватиму я, міс Велтон.
Ви змогли описати зброю, але не підозрюваного.
Ви сказали лише: «Латиноамериканець 30–35 років».
Так можна описати пів мільйона жителів Лос-Анджелеса.
А вже за кілька годин
вам точно вдалося вибрати мого клієнта з-поміж фото різних людей?
Здатність його описати й упізнати — дуже різні речі.
Коли побачила фото, я знала, що це він, так само як знаю, що це він там.
-Пропоную вилучити це, бо це не відповідь. -Заперечую.
У так званих запитаннях розлогі формулювання.
Пропозиція про вилучення не має підстав.
Пропозицію відхилено.
Наступне запитання. І щоб це точно було запитання.
Звісно, Ваша честь. Дякую.
Міс Велтон, бачу, ви носите окуляри.
Ви були в них того дня?
Ні.
Тоді були контактні лінзи.
З ними я бачу набагато краще, ніж в окулярах.
Ви працюєте?
-Я давно не працюю, бо дбаю про наш дім. -Ви домогосподарка?
-Так. -У Брентвуді?
Я там живу, так.
Зрозумійте правильно. Район гарний.
Просто якщо ви домогосподарка у Брентвуді,
то навряд зустрічаєте багато таких людей, як мій клієнт.
Поголена голова, тату на обличчі.
Особливо в такій стресовій ситуації.
Я не плутаю, містере Голлер.
І я знаю, до чого ви ведете.
Але я впізнала того, хто тримав мене під прицілом
і змусив боятися за своє життя.
Я до кінця життя пам'ятатиму його обличчя.
Це ваш клієнт. Це він сидить там.
Ваша честь, можна швидко порадитись з клієнтом?
Але недовго, м-ре Голлер.
Усе. Я не можу її збити.
Що ти бовкнув?
-Заспокойся. -Що?
-Ти сказав, похитнеш ту сучку. До біса! -Я сказав, що маю шанс. Ясно?
Порядок!
Порядок у суді!
-Ви цілі? -Усе гаразд.
Пішов ти!
Гаразд, досить!
Порядок!
Залишайтеся там.
Адвокате, потрібна меддопомога?
Усе гаразд, Ваша честь. Я в порядку, дякую.
Пані та панове, перепрошую за те, що вам довелося побачити.
У залі суду не місце насильству.
Адвокате, підійдіть, будь ласка. Можете зійти, міс Велтон.
Дякую.
Міс Лопес, на жаль, рішення м-ра Герреро напасти на адвоката
назавжди зашкодило змозі продовжити.
Що? Пане суддя, так не можна.
Перепрошую?
Вибачте, Ваша честь, але я вважаю, що підсудний маніпулює судом.
-Він знав, що це призведе до ануляції. -Це безпідставне звинувачення.
І що із цього? Можете прикликати знову.
-Боже. -Ви двоє, досить.
Міс Лопес, співчуваю вашому становищу, але мушу відхилити заперечення.
Підсудний напав на адвоката перед присяжними,
тепер вони надмірно упереджені проти нього.
Як сказав м-р Голлер,
Народ може повторно висунути звинувачення проти м-ра Герреро.
Можете висунути звинувачення в нападі.
Наразі я оголошую ануляцію.
Серйозно, Голлере? Знову?
-Вічно щось трапляється. -Що? Це?
Пусте. Це загартування.
Чому так багато людей хоче замахнутися на це обличчя?
Що сказати? Я викликаю сильні емоції.
Мабуть, можна й так сказати.
Годі, адвокатко. Зроби знижку.
У мене був поганий день. Насправді кілька днів поспіль.
Коли в мене поганий день… Сказати секрет?
Їжа для душі.
Ось, тепер говориш моєю мовою. Яка твоя улюблена?
Мабуть, «У Коула».
Міцний Негроні та гарний французький сандвіч вирішують чи не всі проблеми.
«У Коула»? Туди ти ходила, як я переміг тебе у справі Лізи Траммелл?
Бувай, Голлере.
-Дідько, м-ре Голлер! Що сталося? -Не хвилюйся, Едді.
Професійний ризик. Ось чому добре тримати в багажнику свіжий костюм.
-Куди, «гефе»? -Лікарня «Седарс».
Усе гаразд?
Це не для мене. Забрати друга. Я спізнююся.
-Привіт, малий. -Привіт.
Новий водій?
Довга історія. Едді, це Лігал. Лігале, це Едді.
-Дуже приємно. -Як почуваєшся?
Я в нормі, проте тепер діти чекають розмови.
Я знаю, що це означає.
Хочуть мене кудись запроторити.
Проїхали. Досить про депресивне.
Як твоя справа сьогодні? Скористався «кривавим прапорцем»?
Так. Пішло як по маслу.
Боже! Який же це старий трюк.
Закладаюся, уже немає такого судді,
який би чув про нього.
-Добре? -Так.
-Гаразд. -Дякую.
Дякую.
Скільки капсул крові пішло?
Одна для ануляції.
Мав запасну. Не знадобилась.
І тепер, коли свідка побачила жорстокість підсудного,
вона точно не свідчитиме.
Вони домовляться. Він відбуде п'ять років замість 15.
У цій грі це перемога, малий.
Так, але є проблемка — цей тип б'є щодуху.
Ну, це мінус.
Едді, почуте в лінкольні лишається в лінкольні, так?
Завжди.
Скажу так: це так по-бандюганськи.
Якщо хочеш представляти злочинців, інколи треба бути як вони.
Так, але це востаннє, особливо для такого, як Герреро.
Лігале, чесно, між цією й іншою справою…
Справою про вбивство? Просувається?
Не дуже. Довелось наполягти на розгляді справи, бо клієнт потрапив до лікарні.
І в мій будинок удерлися.
Гадаю, це міг бути Гектор Моя.
Малий, це погано. Що ти із цим робитимеш?
А що мені робити? Ужити заходів?
Здається, хтось не хоче, щоб я копався у справі.
Звісно не хоче!
Міккі, будь обережним.
Трюк із кров'ю для грабіжника — це одне,
але цей картель — не жарти.
Дістануть будь-кого.
Слухай, те, що ти живеш сам,
не означає, що тобі нема заради кого жити.
ЛОРНА
Рекламний бюджет малий,
тож просуну свою студію з відео, яке зробила для тіктока.
Я від перегляду потягнула сухожилля. Ти неймовірна!
Це наш дах?
Довелося знімати о 5:00 ранку.
-Головне ж робота? -Добрий ранок.
-Привіт. -Привіт.
Щось знайшли?
Це залежить від того, про що ти. Почнімо з клієнтів?
Гаразд.
Бред Нельсон.
Перша зустріч Глорії в ніч її вбивства.
Люди не люблять називати справжні імена, коли наймають жінку на вечір,
але з'ясувати, що номер забронював Бред Парсонс з Де-Мойна, було недовго.
Ніякої фантазії з вигаданими іменами?
Це точно не козир Бреда.
Він консультант з менеджменту сільськогосподарської компанії,
який мав сісти рано-вранці на літак, тому така рання зустріч.
Авіакомпанія підтвердила виліт.
Звісно ж, додому до міс Парсонс, яка нічого не підозрює.
А другий клієнт…
Деніел Прайс. Він — привид.
У «Рузвельті» номер на це ім'я тієї ночі не бронювали.
Насправді номер 837, у якому він нібито мав бути,
був порожнім.
Джуліан казав, що дзвонив для підтвердження. Він був там.
Формально ні.
І, як я й підозрював,
мені не вдалось отримати відео з камер.
Треба офіційно отримати судовий ордер.
Почекай ще.
Спершу зрозумію, що це таке. Не хочу нікого сполошити.
А що із судовим розглядом? Ідемо нині?
Так. Джуліана виписали з лікарні, а в'язниця підтвердила, що він у автобусі.
Добре. А цей прокурор… Ти казала, він новачок. З Ріверсайду?
Так, його звати Вільям Форсайт.
Гадаю, він трохи зелений. Раніше займався апеляціями.
Апеляціями?
Якщо пощастить, він не знатиме, як поводитись у суді.
Надіюсь, ти правий. Маєш добитися, щоб Джуліана випустили під заставу.
Хороша новина — у них із Девідом достатньо грошей на заставу.
На відміну від шеф-кухарки, яку ми представляли.
Гаразд, я поїхав у суд.
Ти зі мною чи сидітимеш тут і весь день жартуватимеш?
Добре, їду.
Щасти тобі.
Ти говорив про ті відео з камер. Про який готель ішлося?
«Рузвельт». А що?
Маю ідейку.
Добре. Заставу дозволено.
Попереднє слухання буде призначено на 16-те число в кабінеті 914.
-Он твій прокурор. -Якщо це все…
Господи.
Добре, адвокате. Дякую.
Перейдімо до наступної.
Міккі Голлер.
Вільям Форсайт.
Ризикуючи здатися фанатом, скажу, що це велика честь.
Перша велика справа в Лос-Анджелесі, й одразу проти вас?
Ваша репутація працює на вас.
Намагатимуся не зганьбитися. Дякую.
Ага.
Слухайте, знаєте що?
Я не прихильник надмірної ворожості.
У нас обох своя робота.
Це не означає, що не можна бути ввічливими, так?
Безумовно. Не можу не погодитися.
Чудово.
-Ну, щасти вам. -І вам теж.
Так. Дякую.
Я божеволію, чи нам таки пощастило?
Відповідь на першу частину завжди «так».
І я не впевнена щодо другої.
7-6-1-2-7. «Народ проти Джуліана ла Косса».
Вільям Форсайт від Народу.
Міккі Голлер від підсудного.
Відмова від розгляду обвинувачення?
Так, ми відмовляємося від нього й заяви про права
і не визнаємо вини за всіма пунктами.
-Просимо розглянути питання застави. -Продовжуйте.
У мого клієнта не було правопорушень.
Його навіть не заарештовували.
Він у довгострокових стосунках.
Вони з партнером власники малого бізнесу з міцними зв'язками з громадою.
Він не втече, і ми з радістю погодимося на нагляд.
А враховуючи страх за здоров'я,
подальше ув'язнення становить для нього серйозний ризик.
Я певен, ми з містером Форсайтом
зможемо домовитися за суму застави.
Зрештою, у надмірній ворожості нема потреби, чи не так?
Містере Форсайт?
Так, Ваша честь.
Дайте мені хвильку.
Дякую.
Ось воно.
Я б із радістю погодився на прохання містера Голлера,
але, на жаль, обвинувачення має рішуче заперечити звільнення під заставу.
Чесно кажучи, враховуючи ситуацію, це спірне питання.
Ситуацію?
Так. Народ змінює звинувачення, додаючи клопотання про особливі обставини
за статтею 190 Кримінального кодексу.
Зокрема, використання запального пристрою
у скоєнні вбивства.
Ви про що?
Докази покажуть, що підсудний використовував такий пристрій
для підпалу квартири жертви,
щоб замести свої сліди.
Навіть як це правда, це неважливо.
Було б інакше, якби пристрій використали для вбивства.
Так, містер Голлер має рацію.
Це останній звіт розтину.
Як бачите, у жертви була зламана під'язикова кістка,
що вказує на удушення,
але судмедексперт виявив,
що на час смерті в легенях жертви був дим.
А отже, причина смерті не удушення,
а подальше вдихання диму.
Вона була ще жива, поки не задихнулась від диму.
Ваша честь, нам не надали копію цього звіту.
Ми б подали це раніше, Ваша честь,
але містер Голлер одразу кинувся до прохання про заставу.
Однак ми самі отримали цей звіт лише сьогодні вранці.
І, в будь-якому разі, запальний пристрій згадується у звіті поліції.
Якого ми теж не отримували.
Ні? Недогляд.
Пробачте, Ваша честь.
Агов, що це означає?
Зачекай хвильку.
Містере Голлер, нічого не можу вдіяти.
За обвинувачення за особливих обставин застава неможлива,
якщо підсудний не доведе свою невинуватість.
Я цього не бачу.
Тоді прошу відкликати нашу заяву,
щоб ми повернулися до питання про заставу пізніше.
Дуже добре. Поки підсудний буде під вартою.
Попереднє слухання призначено на
22 число наступного місяця
із суддею Батістою.
Це всім підходить?
Мені так, Ваша честь.
Так, Ваша честь. Підійде.
Чекай. Приколюєшся? Я маю бути у в'язниці?
-Не зараз. -Якщо більше немає…
Усе, Ваша честь. Дякую.
Більше ні слова. Поговоримо завтра.
Тримайся. Чуєш?
Джуліане. Усе гаразд. Усе буде добре.
Ні! Відпустіть мене!
Зелений, аякже. Щойно приїхав з Ріверсайду, га?
Він — акула.
Весь такий милий і нешкідливий, а сам гострить зуби.
А ти даси йому по носу, бо саме так ти чиниш з акулами.
Чи це ведмідь грізлі?
-Мені треба йти! -Куди?
Пам'ятаєш, я казала, що можу отримати справи Мої?
Ага.
Тому маю піти на корейське скрабування.
-Що? -Пізно відмовлятись. Уже забронювала.
-Проїхали. Я не хочу знати. -Ні, точно ні.
Як тобі це вдається?
Що саме?
Полегшувати самопочуття тому, чия кохана людина перебуває у в'язниці.
Чи через мільйон інших поганих речей.
На юрфаці такому не вчать.
Ні.
Іди. Я про це подбаю.
-Точно? -Так.
Дякую.
Щасти.
Девіде, мені шкода, що не вийшло, як ми хотіли.
Сьогодні вранці я провідував Джуліана, і він навіть не міг дивитися мені в очі.
Він щось приховує.
Щось погане.
Я це знаю.
Не хочу думати, що він переживає.
Я подзвоню декому.
Гадаю, я доб'юсь переведення в безпечніший блок,
де він буде більш захищеним.
Дякую.
Я зв'язався зі Стейсі Кемпбелл.
Жінкою, яка познайомила Джуліана із Жизель.
Чи… Глорією. Чи як там її звали.
Джуліан казав, ви хочете поговорити.
Ось.
Зіркоока Стейсі.
Ага, вона косить під гіпі нью-ейдж.
Так вона себе подає. Але вона не прийде до вас в офіс.
Як хочете щось від неї отримати, запросіть на смачну вечерю.
І недешеву. Таке не спрацює.
Зрозумів.
Буду чесним, Девіде. Я можу добитись переведення,
але найбільший виклик для Джуліана — не те, що з ним відбувається,
а те, що він там, далеко від тебе.
Тому важливо діяти швидко. Без затримок.
Що швидше ми переможемо, то швидше він буде вдома.
Якщо ми переможемо.
Невже пари Калгейна були вже так давно?
Убивця Калгейн.
Досі жахи, відколи він уперше зателефонував мені.
«Інтернешнл Шу Компані» проти Вашингтона.
«Персональна юрисдикція конституційна, поки відповідач
підтримує мінімальний контакт зі штатом, де поданий позов».
Після пар я блювала в туалеті. Дякую, що тримала волосся.
Нема за що. У той перший рік ми дійсно зблизились через травми.
Ти єдина, з ким я могла говорити.
Ми були готові підтримати одна одну.
І я пам'ятаю, що ти любиш ходити у спа після важкого іспиту.
То чим займаєшся? Досі працюєш на того адвоката?
-Хіба ви не були одружені? -Це дуже довга історія.
Сподіваюся, він зробить мене партнеркою,
коли я складу адвокатський іспит. Якщо складу.
І я знову вийшла заміж.
Вітаю.
Теж довга історія. Він один із наших детективів.
Головне, що ти щаслива.
Амінь.
Ну а ти?
Ти наче працювала помічницею федерального судді?
Так, досі там. У Пасадені.
У Пасадені, кажеш.
Так, пощастило. Дали вихідний на судову конференцію.
Точно пощастило.
Чуєш, якщо тобі не треба повертатися на роботу,
може, підемо на щасливу годину туди, куди ми ходили?
Туди, де можна пити досхочу соджу?
Соджу, так.
Я пригощаю.
Звалимо звідси? Я вже така гаряча.
У тебе чудовий вигляд, Ізз. Ти справді виконуєш ці 12 кроків.
Дякую. До того ж я зайнята.
Відкрила власну студію — «Академія Леттс Денс».
Підпишись у тіктоці.
Академія? Вишукано.
Та де там. Вести бізнес набагато складніше, ніж я думала.
Щоб не голодувати, я досі в юрфірмі.
Ну, як треба, то треба, так?
Тому й запросила тебе на зустріч.
Намагаюся отримати інформацію для справи. Може, допоможеш?
Яку інформацію?
Маєш зв'язки в «Рузвельті»?
Тобі колись звідти давали якісь історії про зірок. Подумала, маєш джерело.
Ну, це як подивитись.
Наскільки сильно хочеш не голодувати?
Я трохи понишпорив.
Ти працюєш не просто в якійсь там юрфірмі,
а на адвоката на лінкольні.
-До чого це, Тай? -Що?
Треба розжувати?
Поділись інфою про свого знаменитого боса.
Ходять чутки, що він спав з останньою клієнткою.
-Це стане мені в пригоді. -Я тут не для обміну інформацією.
Один із 12 кроків, які ти згадав, — безстрашна моральна інвентаризація.
Таке було колись. Більше таким я не займаюсь.
Круто, але цим оренду не оплатиш.
Якщо нічого для мене не маєш, я теж нічого не маю.
Але дякую за чай.
Я відчувала, що ти так поведешся.
Може, я скажу твоєму босу, що ти постачав мені оксі
за чутки про тих, з ким я їздила на гастролі?
Так я ще й зможу дещо виправити. Уб'ю двох зайців одним пострілом.
Ще маю ті повідомлення.
ІЗЗІ ХОСЕ ГАРСЕС. БЕЛЛМАН.
Не питай, звідки в мене це.
Та Бріджетт справді вміє пити соджу.
Люба, тобі треба подрімати.
Не можу. У мене робота!
На кухні є кава?
Уже даю.
Вітаю в «Нобу».
Сьогодні у нас чудова пропозиція.
Японська ваґю А5 тобан-які прилетіла сьогодні вранці з Кюшю.
Сорок доларів за унцію, мінімум — чотири унції.
Я буду рол із тунцем і крабове тако. Дякую.
А мені ваґю.
Середнє просмаження.
Вісім унцій, будь ласка.
У вас ще є та закуска — вежа з морепродуктами?
Авжеж. З ікрою чи без?
Точно з нею. Можна ще винну карту?
Так.
ЛОРНА МОБІЛЬНИЙ
Перепрошую.
-Лорно? -Угадай, хто найкраща юристка.
Я. Маю протоколи федерального суду над Моєю.
-Я думав, ти ходила у спа. -Ти мав рацію.
За справу Мої взялися на основі федерального ордера.
Так і знав.
У нього було менше кіло кокаїну, і це перший злочин.
-Але правила федеральні. Мінімум 5 років. -У тому й річ.
Ще в нього була зброя. У його номері знайшли незареєстрований пістолет.
Що гірше — пістолет був пов'язаний із потрійним убивством у Неваді.
Через це йому дали довічне у Вікторвіллі.
Довічне?
Він був би дуже злий на того, хто його здав.
Я саме про це й подумала.
Молодець, Лорно. Дякую.
-Мені треба йти. -Де ти?
-У «Нобу». -Ти на побаченні?
Ні. Поясню пізніше.
-Бувай. -Бувай.
Омар такий смачний. Хочеш?
Ні, дякую.
То отака ти гіпі.
-Думав, ти вегетаріанка. -Ну, знаєш, я прикидаюся.
Дай дещо проясню, Стейсі.
Я готовий взяти ще одну іпотеку, щоб заплатити за їжу.
А ти маєш сказати те, що я хочу знати.
-І що ж? -Що сталося зі Славетною Глорією.
Звідки ви знайомі.
Ми з Глендою були знайомі у Вегасі.
Гленда?
У неї було багато імен.
Ми грали топлес у «Чарівник країни Оз». Вона — Гленду Добру Відьму.
Чому вона жила в Л.А., а не на Гаваях?
Про це нічого не знаю.
Серйозно. Я втратила з нею зв'язок.
Вона подзвонила менш як рік тому.
Сказала, тут їй небезпечно, треба піти з вулиць.
Я познайомила її із Джуліаном.
Він багатьом допомагав вийти в онлайн. З ним ми почувалися в безпеці.
Коли Глорія сказала, що їй тут небезпечно,
вона від когось ховалася?
Ми всі від когось ховаємося, чи не так?
Вона назвала ім'я?
Мені — ні.
Але Глорія завжди була насторожі
після того маніяка, який напав на неї й убив Марту.
Рассела Лоусона.
Так.
Я про це чула.
Ти ж адвокат, що їй допоміг?
Пам'ятаю, бо вона була сумна. Казала, як арештують, не зможе тобі подзвонити.
-Чому? Чому не змогла б подзвонити? -Не знаю.
Сказала, як дізнаєшся, що вона ще в Лос-Анджелесі, усе розкриється.
Вона саме так сказала? «Розкриється»?
Так. Я її не зрозуміла, але саме так вона й сказала.
Покличте, будь ласка, менеджера. Якнайскоріше.
Привіт, Міку.
-Глорія знала, що щось коїться. -Ти про що?
Чогось або когось боялася і не могла мені розповісти.
Сказала Стейсі, що не зв'яжеться зі мною,
бо тоді все розкриється.
-Що мало рухнути? -Отож-бо.
Треба це з'ясувати.
Але я певен, що це якось стосується Мої.
Придумаєш, як отримати ті записи з камер?
У процесі. Іззі трохи допомогла.
-Наберу, як щось знайду. -Гаразд, добре.
Гаразд, бувай.
Пане, я вже казав.
Ви марнуєте свій час, якщо не маєте ордера.
Маю дещо краще.
Я вже казав: знаю, у вас проблеми з витоком інфи про зірок.
-Ми про це говорили. -Та не зовсім про це.
Що, як я вам скажу, хто з ваших працівників
продає дані про знаменитих клієнтів?
-У вас є ця інформація? -Так.
І я готовий надати її
в обмін на копію записів камер за 10 серпня.
Конфіденційно, звісно. Чисто в просвітніх цілях.
Ми б не скористались цим на суді без дозволу.
Чисто в просвітніх цілях?
Хороша новина — переведення в інший блок схвалили.
До завтра переведуть у безпечніший блок.
Скільки ще це триватиме?
Це погана новина.
Десь вісім місяців до початку суду.
Вісім місяців?
А може, і більше.
Я подбаю, щоб цього не сталося.
Якщо не зможу добитись перегляду прохання про заставу, тобі доведеться бути тут.
Не здавайся, Джуліане.
Я вже дещо почав. Я…
Глорія мала справи з дуже небезпечним типом.
Схоже, у нього було більше мотивів убити її, ніж я думав.
Можемо це використати.
Я знаю, це все потребує часу,
але я обіцяю щодуху боротися за тебе.
Розумію.
І вдячний за все, що ти зробив.
Зроби ще дещо.
Скажи Девіду, я не хочу, щоб він мене відвідував.
Джуліане, не роби так.
Це будуть важкі вісім місяців. Тобі потрібна підтримка.
Ні, мені треба, щоб він не бачив мене таким.
Він не зможе мене кохати, якщо побачить таким.
Прошу, Міккі, пообіцяй мені.
Ти ж мій адвокат.
Зроби, що я прошу.
Охорона?
Додому?
Відвезти вас додому? Чи повертаєтесь в офіс?
Додому. Вези додому.
А знаєш, я передумав. Колись куштував французький сандвіч?
Я зібрав усі ракурси в одному відео,
щоб бачити Глорію весь час, поки вона була там.
Початок о 21:41, за міткою.
Гаразд. Вмикай, Скорсезе.
Ось вона. Заходить у вестибюль.
Прямує до ліфтів, де перевіряє телефон.
Підіймається на восьмий поверх. Мабуть, до номера 837,
де має бути Деніел Прайс.
Тут темніє.
Це через конфіденційність на поверхах з гостьовими номерами.
Минуло лише п'ять хвилин. Що підтверджує її історію,
що вона підійшла до номера і постукала, але там нікого не було.
Мабуть, іде питати, чи це той номер.
Дивіться далі.
Гляньте на цього типа.
Це ж може бути збіг, так?
Можливо. Ось тільки…
От дідько.
-Він переслідує її. -Так.
-Тоді завдання… -Хто цей тип у капелюсі?
Ще не знаємо. Номер не розгледіти,
але машина нагадує темно-зелений сівік із тонованими вікнами.
Перша зачіпка. Перевіряймо.
Без номеру авто швидко не відстежиш.
Продовжуйте.
Дякую, Сіско. Поговоримо вранці.
-Добраніч, Міку. -Добраніч.
Тримайте.
Дякую.
Точно нічого не хочеш? Шкода, що тут немає салату.
Ні, дякую. Мене вдома чекає куряча грудка і броколі.
Едді, говориш, як моя ексдружина. Я про першу.
-Можна дещо спитати? -Звісно.
Що сталося з міс Голлер і Гейлі? Чому вони переїхали?
-Вибачте. Не хотів вас засмутити. -Ні, усе гаразд.
Ну, знаєш,
Меггі знайшла кращу роботу, а Гейлі переїхала за мамою.
Ми бачимось. Не так часто, як хотілось би.
Чесно, не зовсім тому, що знайшла кращу роботу. Радше…
Через мою роботу. Багато через що, Едді.
-Якось складно це. -Ага.
Знаєте, Леброн змінив моє життя.
Я якось слухав його медитацію в застосунку.
І він сказав щось про те, що треба навчитися спокою,
щоб почути, що справді потрібно серцю.
Так чи інакше, я побачив, що забагато працював
і не займався тим, що тішить.
Я не дозволяв собі бути найкращою версією Едді Рохаса.
Може, вам треба трохи спокою, містере Голлер.
Дякую, Едді. Слушна порада.
А знаєш, досить на сьогодні роботи. Гаразд? Виклич таксі.
-Їдь їсти броколі. -Точно?
Я посиджу тут, трохи розслаблюся.
Добре.
-Ага. -Дякую.
Будьте здорові, «гефе».
Послухався поради, адвокате?
Певна, проблеми вже зникають.
Може, просто люблю смачні сандвічі.
Тоді ти там, де треба. Тут готують оригінальні французькі сандвічі.
Не згоден.
Перепрошую?
Оригінальні французькі сандвічі готують в «У Філіпа».
Так. «У Коула» просто імітатори.
Мило, але неправда.
Для протоколу,
французькі сандвічі створили в 1908 році,
коли шеф-кухар «У Коула»
мокнув хліб у яловичий бульйон заради клієнта з хворими яснами.
Цю заяву спростували через брак доказів.
Французький сандвіч виник у 1918 році,
коли французький кухар Філіп різав сандвіч для пожежника,
і хліб випадково впав на пательню.
Звідси й назва.
Так, але хіба той сандвіч не був зі свининою, адвокате?
Правильно. Був.
Той сандвіч створили в «У Філіпа».
А класичний оригінал з ростбіфом
створили тут, в «У Коула».
Добре. Якщо ти їх так любиш, може, приєднаєшся до мене?
Не можу.
Використала роботу як виправдання, щоб утекти з вечірки на честь підвищення.
Крім того, якщо мене побачать з адвокатом захисту,
мені вічно дорікатимуть.
Закінчимо дебати іншим разом.
-На добраніч, Голлере. -Адвокатко.
-Друже, зможеш запакувати із собою? -Так.
Я передумала.
Як ти не хочеш це їсти, я з'їм. Посунься.
Забудьте.
Отже…
У КОУЛА
ТВОРЦІ ФРАНЦУЗЬКИХ САНДВІЧІВ ІЗ СОУСОМ
У КОУЛА ЗАСНОВАНО В 1908 РОЦІ
У КОУЛА ФРАНЦУЗЬКІ САНДВІЧІ ІЗ СОУСОМ
ЗА МОТИВАМИ РОМАНІВ МАЙКЛА КОННЕЛЛІ
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова