EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Du har ikke en god dag, vel?
Hvad skulle det være?
Vejen til sognefogedens hus.
-Gennem gyden til venstre... -Isadora.
Vi vil ikke have din slags her, witcher.
Sognefogeden. Fortæl mig, hvor han er, så går jeg.
Du giver ikke ordrer her,
dit mutant-røvhul.
Hørte du?
Gå med dig.
På egen hånd eller for enden af et reb. Vælg selv.
Et nemt valg.
Fuck det. Ellers dræb ham med de bare hænder.
-Kom så, witcher. -Er du bange for os?
-Vis os, hvad du kan. -Lad det nu bare være, ikke?
-Stol ikke på witchere. -Jeg taler ikke til dig.
Jeg undskylder for, at vi har forstyrret din dag.
Jeg håber, han opfører sig bedre på markedet i morgen.
Undskyld, Renfri.
Kom, drenge.
Øl til min ven, og en til mig.
Jeg taler til Dem nu, min herre.
Noget morgenmad?
Jeg er mæt.
Hjortekød.
Min mor, må hun hvile i fred, ville græmme sig.
Det er vores hemmelighed.
Hvad bringer dig til Blåviken, Hvidhår? Jager du et monster?
Jeg rejste langs sumpen.
Det var en fejl. Hvorfor ikke på landevejen?
Det er svært at tjene penge på landevejen.
Og du har hårdt brug for nyt tøj.
To øl mere.
Jeg finder monstre overalt, hvor jeg kommer.
Hvor meget for din kikimore?
Jeg dræbte en rotte med en gaffel til morgenmaden.
Stak den i dens fede lille mave.
Mor besvimede nær, men hvad skal man gøre?
Den har skidt i køkkenet i dagevis.
-Du sagde noget om penge. -Ja.
Isadora siger, du leder efter min far.
Hun elsker rygter.
Du var nok knap trådt ind i kroen,
før hun fortalte alle, at en ond witcher var kommet.
-Du skræmmer mig ikke. -Det var en skam.
Og jeg kan også fortælle dig,
at min far ikke skal bruge det bæst.
Din far?
Sognefogeden?
Han satte en plakat op.
For en graveir.
Kikimorer gør nytte.
Til bestandsstyring.
Tal med Mester Irion, vores troldmand.
Han vil betale for ting til sine trylledrikke.
Jeg solgte vores hund, da den døde. På mystisk vis.
Fint.
Vis mig derhen.
Jeg fik 15 kroner for den bjæffende køter.
Nok til nyt tøj. Bare så du ved det.
Kom så, Skalle.
Har du dræbt en succubus?
En striga?
Varulv?
Hun-ulv?
De findes ikke.
Så du har dræbt de andre?
Jeg synes, du er en helt.
Min mor siger, du er ynglet af ond magi,
en djævelsk skabning, et misfoster født af Helvede.
Har du været i Helvede?
Jeg har aldrig været udenfor Blåviken, ligesom min mor.
Hvis det er nok for Libushe, er det også nok for Marilka.
Det er mit navn.
Marilka.
Ligesom mælk.
Hvad hedder du?
Geralt.
Ligesom garrotte?
Fedt.
Hvor er du fra, Geralt?
Rivia.
Jeg ved ikke, hvor det er, men jeg kan lære det, hvis jeg må.
Nej.
Fordi jeg er en pige, og piger bliver ikke witchere.
Det er nok det dummeste, jeg har hørt.
Jeg vil mere.
Jeg ved ikke, hvad jeg skulle lave i Blåviken resten af livet,
undtagen kede mig på markedet.
-Og dræbe rotter. -Og hunde.
Så er vi her.
Hold Skalle.
Opfør dig pænt.
Hej, Skalle.
Vær hilset.
Jeg er Stregobor.
Mester Stregobor.
Troldmand.
-Jeg har en kikimore til Mester Irion. -Ja, tilgiv forvirringen.
Irion byggede tårnet, men han har været død i 200 år.
For at hædre ham tog jeg hans navn som mit...
...personlige tilnavn.
Er det også hans illusion?
Nej, den er...
...min egen kreation.
Den gør tiden mere behagelig.
Fordi du skjuler dig, Stregobor.
Hvor årvågent af dig...
...witcher.
Vi ser ikke ofte folk som dig her i Blåviken.
Ikke mange folk som mig tilbage.
Jeg ville kondolere, men...
Jeg husker vist, at witchere ikke føler...
...noget.
Det glæder mig, at skæbnen bragte dig her.
-Marilka bragte mig her. -Nej, Marilka arbejder for mig.
Nu og da.
I meget vigtige sager.
En troldmand, der lever under dæknavn
og hyrer en ung pige til at skaffe en witcher.
Du vil ikke have mit monster.
Jeg skal dræbe dit.
Meget årvågent.
Præcis.
-Hvilken slags? -Den værste slags.
Et menneskeligt.
Dets navn er Renfri.
Pokkers.
Kom så, Martin.
Fem.
-Ikke endnu. -Du får ikke fem.
Du får ikke det brød, før jeg har prøvet.
-Smid terningerne. -Prøv bare.
Jeg sagde det.
-Det var Korin, der stjal brødet! -Ti stille, din nar!
Kom venligst med os.
Som jeres dronning tildeler jeg dette privilegiebrev,
som symbol på jeres pligter og bånd som lensmænd
og troskabet mod kronens befalinger.
Jeg kunne godt bruge lidt befamling lige nu.
Ulækkert.
Sværger I at beskytte til det yderste de svage og...
-Hvalpe, der kommer for sent, må tie. -Jeg var på markedet.
Var det terninger?
Vandt du? Som jeg viste dig?
Det havde jeg, hvis ikke undergangens ryttere var dukket op.
Hvis du er for bange for heste til at vinde i terninger,
hvad vil du så gøre i en kamp?
I det mindste sked du ikke i bukserne.
Kunne man bede den kongelige familie om at udvise en smule respekt?
Især dig.
Dette er din pligt, som konge og som bedstefader.
Tilgiv mig, min dronning. Jeg er træt efter rejsen.
Og mine pligter i sovekammeret forinden.
Ulækkert.
Som jeres dronning tildeler jeg dette privilegiebrev,
som symbol på jeres pligter og bånd...
Skæbnen har mange ansigter, witcher.
Mit er smukt på overfladen, men...
...afskyeligt indeni.
Hun strækker sine blodige kløer ud mod mig.
Alle troldmænd er ens.
I vrøvler, mens I gør kloge og meningsfulde grimasser.
Tal normalt.
Har du hørt om... den Sorte Sols Forbandelse?
Den første totale solformørkelse i 1200 år.
Den varslede Lilits snarlige genkomst,
nattens dæmongudinde, som skulle udslette menneskeheden.
Ifølge den vise magiker Eltibald,
skulle Lilits vej banes af 60 kvinder med guldkroner,
som skulle fylde floddalene med blod.
Det rimer jo ikke.
Alle gode spådomme er på rim.
Jeg studerede de piger, der blev født under den Sorte Sol,
og fandt rædsomme interne mutationer blandt dem.
Jeg prøvede at kurere dem,
låste dem inde for en sikkerheds skyld, men pigerne døde altid.
Interne mutationer?
De blev naturligvis obduceret for at bekræfte min mistanke.
Men at eliminere disse kvinder var det mindst onde.
De kunne have druknet kongeriger i blod.
Havde du levet under Falkas oprør og set, hvad jeg så...
Uskyldige kvinder er døde.
Men ikke Renfri, den smukke af dem.
Hun er efter dig.
Datter af fyrst Fredefalk of Creyden.
Jeg hjalp ved prinsessens fødsel, midt om eftermiddagen, i dybt mørke.
Under den Sorte Sol, så... hun er forbandet.
Tror du, jeg er en tåbe, witcher?
At jeg ikke undersøgte det? Renfri blev dybt påvirket.
Ifølge hendes stedmoder, Aridea, torturerede hun en kanariefugl,
kvalte to hundehvalpe og rev en kammerpiges øje ud med en kam.
Hvad der skete, var ikke optimalt, men...
Arideas egne børn var i livsfare. Vi måtte handle.
Jeg sendte en mand til at følge efter Renfri i skoven.
Vi fandt ham i buskene med Renfris broche stukket i øret.
Jeg organiserede en eftersøgning af prinsessen,
men... hun forsvandt.
I to år.
Indtil hun dukkede op i Mahakam, hvor hun røvede og myrdede købmænd.
Først spiddede hun dem på grene, men snart... lærte hun at bruge sværdet.
Nu kan ingen mand besejre hende, siger man.
Du er ikke en mand. Du er en magiker.
-Hun kan modstå magi. -Det er umuligt for mennesker.
Ikke...
...for de muterede.
Hun har søgt sin hævn i årevis,
og nu har hun sporet mig hertil, netop som du ankom.
Skæbnen.
Dræb hende.
-Jeg betaler hvad som helst. -Jeg dræber monstre.
Kikimoren dræber af sult. Renfri dræber for sin nydelse.
Hun er et monster, den sidste af Lilits kvinder.
Hun har magten til at udslette os alle.
Jeg tror ikke på, at nogen har den slags magt.
Med hele Kontinentet i fare, er det en risiko, du kan forsvare?
Dér har du dit rim.
At dræbe Renfri er... det mindst onde.
Ondt er ondt, Stregobor.
Mindre,
større,
middelmådigt.
Det er det samme.
Jeg dømmer dig ikke.
Jeg har ikke kun gjort gode ting.
Men nu...
Hvis jeg skal vælge mellem to onde ting...
...så vil jeg slet ikke vælge.
Gildet her har brug for en smule abrakadabra.
Til tjeneste, Deres Majestæt. Tricks og illusioner for enhver smag.
Han taler om et forsvindingsnummer, gør du ikke?
Nej.
Jeg så Genfærdene fra Mörhogg over strædet i morges.
Ja, det sagde du.
-Hvem? -De bringer onde varsler om krig.
Der har været krig, siden Nilfgård tog Ebbing.
Hvis legenden er sand, kommer den Vilde Jagt flere år for sent.
Hæren fra Nilfgård har krydset Amell-passet.
Sikkert på vej mod Sodden.
Og ellers er 50 af dine skibe fra Skellige på vej.
Vi har flere riddere. Vi er forberedt, hvis...
Forberedt på hvad?
Ikke noget, du skal bekymre dig om.
-Din tone siger noget andet. -Vi taler om krig, tøs.
Med Nilfgård?
-Hvorfor? -Eist!
Hvis vi falder mod Nilfgård, skal dit barnebarn regere.
Hun må vide, hvad der sker.
Vi falder ikke, for vi er ikke under angreb!
Hun er et barn.
Du vandt dit første slag ved Hochebuz i min alder.
Jeg har hørt kvadet.
Et smukt kvad skjuler grimme sandheder.
-Det er en god sang. -Jeg mistede 3000 mænd.
Hvis vi er nødt til det, så er det her din første lektion:
Som i resten af livet er det umuligt at være fuldt forberedt på et slag.
Hav dit sværd i nærheden,
og hold dig i bevægelse.
Deres Majestæt. Deres Majestæt.
Tak for indbydelsen til denne storslåede begivenhed.
Deres Majestæter. Deres Højhed.
Vil De beære mig med en dans?
-Martin... -Det vil hun meget gerne.
Det minder mig om din datters forlovelsesfest.
Den nat, du endelig så lyset og sagde ja.
Og jeg blev Kontinentets lykkeligste mand.
Jeg gjorde det for at redde mit kongerige.
Og nej...
Du må ikke forlade "gildet."
Majestæt, spejderne er tilbage.
Nilfgård er på vej til Cintra.
Jeg tog fejl.
De er her.
De er her allerede.
Så meget for at være smart.
Fortæl det til pigen.
Lad hende nyde denne aften i fred.
Det bliver hendes sidste i noget tid.
Pigen her til morgen.
Hun tog dig med til Stregobor, ikke?
Jeg ved, hvem du er, Renfri.
Så ved du, at jeg vil dræbe Stregobor.
Jeg var en prinsesse. Fortalte han det?
Indtil han sendte en mand for at dræbe mig.
-Du dræbte ham. -Med min mors broche.
Stregobors mand voldtog mig...
...berøvede mig og lod mig gå.
Ikke mere prinsesse.
Jeg måtte overleve.
Jeg stjal for ikke at sulte.
Jeg dræbte for ikke at dø.
Nohorn og de andre frelste mig.
De vil stå med mig på markedet, når jeg tager hævn.
Og ved Lilit, jeg vil dræbe alle, der står mig i vejen.
Medmindre...
...skæbnen blander sig.
Jeg skal dræbe Stregobor for dig.
Det er det mindst onde.
Det siger alle.
Stregobor bad dig om at dræbe mig.
Fordi jeg er født under en solformørkelse?
Jeg kunne være blevet så mange ting.
Dronning Calanthe af Cintra havde lige vundet slaget ved Hochebuz.
Mens jeg står og forklarer, at jeg ikke er...
Et monster.
Er du det?
Jeg ved det ikke.
Skærer jeg mig, bløder jeg. Ligesom mennesker.
Forspiser jeg mig, får jeg mavepine. Er jeg glad, ler jeg.
Er jeg vred, bander jeg. Og hader jeg nogen,
som stjal mit liv, dræber jeg ham.
-Folk kalder også dig et monster. -En mutant.
Hvad, hvis de kommer efter dig? Angriber dig?
Det er sket.
-Hvorfor ikke dræbe dem? -Fordi så...
Så er jeg, hvad de siger, jeg er.
Hvis jeg fortæller dig, witcher,
at jeg hverken kan tilgive Stregobor eller opgive min hævn...
Er det så det?
Er jeg så et monster?
Ja.
Eller...
Du kan forlade Blåviken
og endelig leve.
Vælg selv, prinsesse.
Angrib!
-Det er ikke fair, at jeg er fanget her. -Jeg kan lægge dig i en magisk søvn.
Bare en idé.
-Der er gået to dage. -For dig og alle andre.
Kongen og dronningen beordrede os at blive her...
...og det vil vi gøre.
Hvorfor er du ikke derude?
Hvor end de er.
-Min pligt er at beskytte Dem. -Og du hader det.
Det er mit livs største ære.
I er begge to utroligt kedelige.
For mange år siden låste troldmænd ofte små piger inde i tårne.
-Jeg forstår godt hvorfor. -Skræmmehistorier virker ikke på mig.
Man mente, de var forbandede.
At de varslede menneskehedens endeligt.
Så de blev systematisk dræbt. Slut.
Klarer bedstemor sig?
Du vil klare dig, prinsesse.
Du er af hendes blod.
Og æblet falder aldrig langt fra stammen.
Vi taber!
Skibene? Fra Skellige?
Der var en storm, Deres Majestæt.
Ingen kommer.
Så slås vi alene. Vi kan ikke overgive Cintra!
Det gør vi aldrig!
Eist!
Af vejen!
Nej!
Vis os vej til Dine beskyttende arme, hold os i Dit lys,
beskyt os mod det kejserlige mørke, der truer vores sjæle.
Prinsesse Cirilla...
-Klarer vi det? -Bare rolig, Martin.
Dronningen vil besejre Nilfgård.
Vi skal snart hjem.
Nilfgård helmer ikke, før de får...
...hundrede pile i min krop først!
Deres Majestæt, hvad...
Mit kære barn.
Forsigtig.
Cintra er under angreb.
Eist er død.
Nilfgård er trængt ind i byen.
Hvorfor?
Indbyggerne...
Hvor mange er i sikkerhed bag vores mure?
Omkring hundrede, Deres Majestæt. Gæster fra banketten.
Forsyningerne...
Se efter, om vi har nok.
Javel.
Du har været modig, mit barn...
...mens jeg var væk.
Spørg Mousesack, jeg var utålmodig.
Du skal herske over dette land en dag.
Det ved du godt, ikke?
Hvorfor siger du alt det?
Er du ved at dø?
Mit søde barn.
Når jeg går bort, vil det være langt mere dramatisk.
Og nu, mit barn...
..lad mig hvile.
De har nået porten.
Hvad gør du?
Hvor længe holder det?
Så længe jeg holder ud.
Du ved, hvad Vesemir ville sige.
"Witchere skal ikke lege galante riddere.
Vi skal ikke prøve at håndhæve loven.
Vi viser os ikke.
Vi tager betaling i god mønt."
Og han har ret.
Vil du høre om mit første monster?
Det var knap 50 mil udenfor Kaer Morhen.
Han var enorm.
Han stank.
Skaldet hoved.
Rådne tænder.
Han hev pigen ned fra vognen,
rev kjolen af for øjnene af faderen og sagde:
"Nu skal du møde en rigtig mand."
Jeg sagde, det skulle han også.
Jeg dræbte ham i to hug.
De var ikke rene.
Men de var spektakulære.
Så vendte jeg mig mod pigen.
Hun dryppede af mandens blod.
Hun kastede ét blik på mig,
skreg,
kastede op
og besvimede.
Tjah.
Jeg troede, verden skulle bruge mig.
Hvem talte du med?
Med min hest.
-Det er trist. -Er det?
Sig mig, witcher.
Du tror ikke på skæbnen eller det mindst onde.
Hvad tror du på?
Du mener: Hvem tror jeg på?
-Jeg vælger ikke side. -Du dræber kun monstre.
Jeg har truffet mit valg.
Du gav mig et ultimatum, og de virker.
I morgen forlader jeg Blåviken. For altid.
Mine folk elsker mig, og jeg elsker dem.
Men det er længe siden, nogen har set mig.
Da jeg var en lille pige,
strøg min mor tit sine fingre hen over min pande.
Hun sagde,
at hun ville give en skinnende lintar...
for at vide, hvad der rørte sig derinde.
Skyd! Skyd!
Deres Majestæt, nilfgårderne gennembryder snart porten.
Har gennembrudt den.
Mine evner kunne ikke holde dem længere.
Hvad nu? Hvad gør vi?
Mousesack.
Han er i porthuset.
Skæbnen vil måske tage vores parti.
Danek.
Det er tid.
Vent, hvor skal I hen?
Kom her, mit barn.
Anden lektion.
Du skal vide, hvornår du skal standse.
Du giver op.
Nilfgård tager ikke fanger.
Det betyder, at mine borgere bliver tortureret netop nu.
Deres indvolde bliver revet ud, mens de ser på.
Der bliver sat ild til deres ben.
Deres tunger kastes for hundene.
Deres Majestæt.
-Han er væk. -Hvad?
Stillet overfor det uundgåelige, Cirilla,
bør gode ledere altid vælge nåden.
I fremtiden bør du gøre det samme.
Lazlo, hent hendes kappe.
Hvad? Nej.
Lov mig, at du vil være modig.
Du er Løveungen fra Cintra.
-Der venter dig en stor skæbne. -Ikke uden dig.
-Vi må gå, Deres Højhed. -Nej!
Gå.
Verden afhænger af det.
Jeg elsker dig.
Find Geralt af Rivia.
Han er din skæbne.
-Deres Majestæt. -Jeg så det også.
De er kommet efter det.
Jeg bringer hende frem.
Jeg giver dig mit ord.
Mousesack.
Din tjeneste...
...har været en ære for os alle.
Og din ligeså.
Deres Majestæt.
Beklager forstyrrelsen, min frue. Det er tid.
Nilfgård nærmer sig.
Det er tid.
Vi kan flygte.
Vi kan finde en vej ud.
Dette...
Dette er vores vej ud.
-Hvad laver du? -Det er mig, min søn. Det er okay.
Heste.
Prinsesse, kom.
Hov!
-Fortsæt. -Nej!
Prinsesse, jeg gav din bedstemor mit ord. Lad mig holde det.
Af sted.
Min bedstemor bad mig rejse.
Hvorfor er Nilfgård her?
-Hvorfor afhænger verden af det? -Hold fast, Deres Højhed.
Vi nærmer os porten.
Man har beskyttet mig hele mit liv, Lazlo. Hvorfor?
Du var på markedet, dækket af blod.
Du er nødt til at vælge. Du vil aldrig vide, om du valgte rigtigt.
Som belønning vil de stene dig.
Og du vil flygte.
Du vil forgæves prøve at flygte fra pigen i skoven.
-Hun er din skæbne. -Renfri.
Markedet.
Hun vidste, du ville komme.
-Hvor er Renfri? -I tårnet med din lille ven.
Marilka.
Hun gav os en besked til dig.
-Du skal vælge det mindst onde. -Det er et ultimatum.
Er du med?
Fuck.
Witcher!
Geralt!
Nej!
-Du valgte. -Lad pigen gå.
Jeg dræber hende.
Jeg dræber alle, indtil Stregobor kommer ned.
Forlad Blåviken.
Det er ikke for sent.
Magi virker ikke på mig.
Men sølv gør.
Sølv er til monstre.
-Hvis vi krydser klinger... -Jeg stopper ikke.
De skabte mig præcis, som de skabte dig! Vi er ikke forskellige.
Pigen i skoven vil altid følge dig.
Hun er din skæbne.
Kom tilbage, din lille...
Nej!
Utroligt.
Marilka.
Marilka? Marilka!
Hent en vogn.
Vi obducerer hende i tårnet.
Hvis du rører et hår på hendes hoved,
vil dit eget ramme jorden.
Er du fra forstanden?
Hendes mutation...
Den påvirker folk. Derfor fulgte disse mænd hende.
Vi må tage den.
Hun har også fanget dig, ikke sandt?
Rør hende ikke.
Witcher.
Du har slagtet lig i Blåvikens gader.
-Dit uhyre! -Du bragte pigen i fare!
Du tog loven i egne hænder.
Du traf et valg.
Og du vil aldrig vide, om det var rigtigt.
Dræb ham!
Forlad Blåviken, Geralt.
Kom aldrig tilbage.
Pigen i skoven vil altid følge dig.
Hun er din skæbne.
Tekster af: Andreas Kjeldsen