EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Det är visst inte din dag i dag.
Vad önskas?
Säg mig var byfogden bor.
-Ta till vänster nere i gränden... -Isadora!
Vi vill inte ha din sort här, häxkarl.
Byfogden.
Säg var han finns, så ger jag mig av.
Du ger inga order här,
din muterade jävel.
Hörde du?
Försvinn.
Självmant eller i en repände, valet är ditt.
Inget svårt val.
Skit i det. Döda honom om det behövs.
-Kom an, häxkarl. -Är du rädd för oss?
-Visa vad du kan. -Kan ni aldrig låta bli?
-Häxkarlar är opålitliga. -Jag pratar inte med dig.
Jag ber om ursäkt för att min karl hindrar dig i din dag.
Jag hoppas att han tar sig samman till marknaden i morgon.
Förlåt, Renfri.
Kom, grabbar.
En öl åt min vän och en åt mig.
Nu pratar jag med dig, min gode herre.
Vill du ha frukost?
Jag är mätt.
Hjort.
Min mor, må hon vila i frid, hade skämts.
Då stannar det mellan oss.
Vad för ditt vita hår till Blåviken?
Är det ett monster?
Jag färdades träskvägen.
Då är det ditt eget fel. Varför inte ta huvudlederna?
Det är svårt att försörja sig där.
Och du behöver pengar till nya kläder.
Två öl till.
Jag möter allt oftare monster på min väg.
Vad kostar mörksuggan?
Jag dödade en råtta med gaffeln i morse. Högg den i dess feta, lilla mage.
Mor svimmade nästan, men vad skulle jag göra?
Den sket i vårt skafferi.
-Du nämnde pengar. -Ja.
Isadora sa att du sökte min far.
Hon är en sladdertacka.
Hon tog nog två steg in på värdshuset innan hon sprang ut
och berättade om den onda häxkarlen.
Du skrämmer inte mig.
Det var ju synd.
Jag kan också berätta att far inte har nån nytta av din best.
Din far...
...byfogden?
Han har satt upp anslag.
Om en graveir.
Mörksuggor är användbara.
Befolkningskontroll.
Prata med mäster Irion, vår trollkarl.
Han betalar för allt möjligt till sina elixir.
Som vår hund när den dog.
Av okänd anledning.
Låt gå.
För mig till honom.
Jag fick 15 kronor för den bjäbbiga byrackan.
Det räcker till nya kläder. Bara en tanke.
Kom, Plotka.
Har du nånsin dödat nån succuba?
Nån myling?
Varulv?
Honulv?
De finns inte.
Så har du dödat de andra?
Då är du en hjälte.
Mor säger att du är född ur ond trolldom,
en djävulsk skapelse, en smutsig vällusting från helvetet.
Har du varit i helvetet?
Jag har aldrig varit utanför Blåviken, för det har inte mor.
Och duger det åt Libushe, så duger det åt Marilka.
Jag heter så. Marilka.
Som mjölk.
Vad heter du?
Geralt.
Som garrottering?
Fint.
Var kommer du från, Geralt?
Rivia.
Jag vet inte var det ligger, men det går att ändra på, om du vill.
Nej.
För att jag är flicka, och vi kan inte bli häxkarlar.
Vilket kan vara det dummaste jag hört.
Jag vill mer.
Jag måste bli mer, för vad skulle jag göra i Blåviken hela livet
mer än gå på den trista marknaden.
-Och döda råttor. -Och hundar.
Då var vi framme.
Håll Plotka.
Uppför dig.
Hej, Plotka.
Var hälsad.
Jag heter Stregobor.
Mäster Stregobor.
-Trollkarl. -Jag har en mörksugga åt mäster Irion.
Just det, ursäkta förvirringen.
Irion skapade det här tornet, men han har varit död i 200 år.
För att hedra honom har jag tagit hans namn som mitt...
...personliga tillnamn.
-Skapade han den här illusionen också? -Nej, det här är...
...mitt eget verk.
Tidens gång blir angenämare så här.
För att du gömmer dig, Stregobor.
Så vaket av dig...
...häxkarl.
-Vi ser inte många som du i Blåviken. -Inte många som jag tog sig ut.
Jag kunde ha erbjudit dig min medkänsla, men...
...men jag har för mig att häxkarlar inte känner...
...nånting.
-Jag tackar ödet som förde dig hit. -Marilka förde mig hit.
Åh nej, Marilka arbetar för mig.
Till och från.
På saker av största vikt.
En folkskygg trollkarl som går under ett annat namn
och lejer en ung flicka för att skaffa honom en häxkarl.
Du struntar i mitt monster.
Jag ska döda ditt.
Mycket klipskt.
Mycket.
-Vilken sort? -Den värsta.
Den mänskliga.
Vid namn Renfri.
Förbaskat också.
Din tur, Martin.
Fem.
-Inte än. -Aldrig att du får en femma.
Du får inte en brödtugga innan jag har försökt.
-Kasta knogbenen, då. -Sätt fart.
Jag sa ju det.
-Jag stal inte brödet. Det var Korin! -Håll käften, dummer.
Du måste följa med oss.
Som din drottning, förlänar jag dig detta hederstecken
som symboliserar dina förpliktelser och trohet till Cintras krona.
Jag hade inte haft nåt emot lite trohet själv.
Usch.
Lovar du att göra ditt yttersta för att försvara de svaga...
-Senkomna valpar får inte skälla. -Jag lekte på torget.
Benleken?
Vann du nu? Som jag visade dig?
Jag hade gjort det om inte undergångens ryttare hade kommit.
Om du inte kan vinna på grund av några hästar,
hur ska du då klara dig i strid?
Du sket åtminstone inte på dig.
Som medlemmar av kungafamiljen, är ett uns av respekt för mycket begärt?
Särskilt från dig.
Det är din plikt, som kung och morfar.
Ursäkta mig, min drottning. Jag är slut efter resan till öarna.
Och mina sängkammarplikter före den.
Usch.
Som din drottning, förlänar jag dig detta hederstecken
som symbol för din plikt och trohet...
Ödet har många ansikten, häxkarl.
Mitt är exempelvis vackert på utsidan, men...
...rysligt på insidan.
Hon sträcker sina blodiga klor efter mig.
Alla trollkarlar är likadana.
Ni pratar strunt, medan ni gör kloka och insinuerande miner.
Prata normalt.
Har du hört talas om den svarta solens förbannelse?
Den första totala solförmörkelsen på 1 200 år.
Den förebådade Liliths återkomst,
nattens demongudinna vars uppdrag är att utplåna människan.
Enligt den visa magikern Eltibald...
...skulle Liliths väg banas av 60 kvinnor i gyllene kronor
som skulle fylla floddalarna med blod.
Det rimmar inte.
Alla bra profetior rimmar.
Jag studerade flickorna som föddes under svarta solen
och fann att de hade fasansfulla inre mutationer.
Jag försökte bota dem.
De låstes in i torn för säkerhets skull, men flickorna dog alltid.
Inre mutationer?
Jag obducerade dem, för att bekräfta mina misstankar.
Att oskadliggöra kvinnorna var det minst onda.
De kunde ha dränkt hela kungariken i blod.
Om du levt under Falkas uppror, och sett det jag såg...
Oskyldiga kvinnor är döda.
Men inte Renfri, den vackra.
Hon är ute efter dig.
Kung Fredefalk av Creydens dotter.
Jag förlöste själv prinsessan mitt på eftermiddagen i totalt mörker.
Under den svarta solen, så...hon är förbannad.
Är jag en dåre i dina ögon?
Tror du inte att jag undersökt saken? Renfri drabbades hårt.
Hennes styvmor Aridea sa att hon torterade en kanariefågel,
ströp två valpar och petade ut en pigas ögon med en kam.
Visst, det som hände sen var inte idealiskt.
När Arideas barns liv hotades tvingades vi till handling.
Jag skickade ut nån för att följa efter Renfri in i skogen.
Vi fann honom i snåren med Renfris antika brosch intryckt i örat.
Då organiserade jag en skallgång efter prinsessan,
men hon var försvunnen.
I två år.
Tills hon dök upp igen,
rånande och mördande handelsmän längs Mahakams vägar.
Först pålade hon dem, men snart...
...lärde hon sig hantera svärd.
Och nu sägs det att ingen man rår på henne.
Du är ingen man.
Du är magiker.
-Hon är immun mot magi. -Det kan människor inte vara.
Inte...
...om de är muterade.
Hon har jagat mig i åratal för att hämnas.
Nu har hon spårat mig hit, lagom tills du kom.
Ödet.
Döda henne.
-Jag betalar vad som helst. -Jag dödar monster.
En mörksugga dödar av hunger. Renfri dödar av njutning.
Hon är ett monster. Hon är den sista av Liliths kvinnor.
Hon har makten att förgöra oss alla.
Jag tror inte att nån har den makten.
Törs du stå fast vid de argumenten när hon hotar hela Kontinenten?
Där kom rimmet.
Att döda Renfri är...det minst onda.
Ondska är ondska.
Mindre,
större,
mittemellan...
Det är ingen skillnad.
Jag dömer dig inte. Jag har inte heller bara gjort gott.
Men nu...
Om jag måste välja mellan en ondska eller en annan,
väljer jag helst inte alls.
Det här kalaset behöver lite gammaldags abrakadabra.
Till er tjänst, ers majestät. Trick och illusioner till allas glädje.
Han tänker gå upp i rök, inte sant?
Nej.
Jag såg Mörhoggs vålnad över kanalen i morse.
Ja, du sa det.
-Vem? -Det slutar inte väl.
Det är ett varsel om krig.
Norden har varit i krig sen Nilfgaard intog Ebbing.
Om legenden stämmer ligger den Vilda jakten många år bort.
-Nilfgaards styrka har korsat Amellpasset. -På väg mot Sodden, om de är smarta.
Och annars, är 50 av dina skepp från Skellige på väg.
-Vi har fler riddare. Vi är redo i fall... -Redo för vad?
Inget du ska bry dig om.
-Din avfärdande ton säger nåt annat. -Vi pratar om krig, flicka.
Mot Nilfgaard?
-Varför? -Eist!
Om vi stupar mot Nilfgaard blir din dotterdotter regent.
Hon måste förstå saker.
Vi stupar inte. Vi är inte under attack!
Hon är ett barn.
Du vann ditt första slag i Hochebuz i min ålder.
-Jag har hört balladen. -Vackra ballader döljer fula sanningar.
-Den är medryckande. -Tretusen av mina män dog.
Om vi måste göra det här nu, är det här din första läxa.
Precis som i livet,
är det omöjligt att vara helt förberedd för strid.
Håll ditt svärd nära...
...och håll dig i rörelse.
-Ers majestät. -Ers majestät.
Tack för att ni bjöd in vårt sällskap till denna fina affär.
Ers majestäter.
Ers höghet.
Hedrar ni mig med en dans?
-Martin... -Det gör hon så gärna.
Det här får mig att tänka på din dotters förlovningsfest.
Kvällen du äntligen tog ditt förnuft till fånga och sa ja.
Du gjorde mig till Kontinentens lyckligaste man.
Det var för att rädda mitt kungarike.
Och nej,
du får inte gå ifrån det här kalaset.
Ers majestät, spejarna är tillbaka.
Nilfgaard rör sig mot Cintra.
Jag hade fel.
De är här.
De är redan här.
Att vara smart hjälper inte.
Flickan måste få veta.
Låt henne njuta av en kväll i fred.
Det kan vara hennes sista på länge.
Flickan i morse...
Förde hon dig till Stregobor?
Jag vet vem du är, Renfri.
Då vet du att jag vill döda Stregobor.
Förr i tiden var jag prinsessa. Sa han det?
Tills han skickade ut en skurk i skogen för att döda mig.
Du dödade honom.
Med min mors brosch.
Stregobors man våldtog mig...
...rånade mig och släppte mig.
Sen var jag inte prinsessa.
Jag måste överleva.
Jag stal hellre än jag svalt.
Jag dödade hellre än blev dödad.
Nohorn och de andra räddade mig.
Och de står vid min sida på marknaden när jag får min hämnd.
Med Liliths hjälp dödar jag alla i min väg.
Såvida inte...
...ödet ingriper.
Du vill att jag dödar Stregobor åt dig.
Det är det minst onda.
Så säger alla.
Stregobor bad dig att döda mig.
För att jag är en flicka född under en förmörkelse?
Jag kunde blivit så många saker.
Drottning Calanthe av Cintra vann nyss sitt första slag vid Hochebuz
Men jag försöker övertyga dig om att jag inte är...
Ett monster.
Är du det?
Hur ska jag veta det?
Om jag skär mig, blöder jag. Det är mänskligt, inte sant?
Äter jag för mycket får jag magont. Om jag är glad, skrattar jag.
Om jag är arg, svär jag. Och om jag hatar nån
för att han berövat mig mitt liv, dödar jag honom.
Folk kallar dig också monster.
Mutant.
Tänk om de ger sig på dig.
Överfaller dig?
Det har de gjort.
-Varför inte döda dem? -För då...
...är jag det de säger att jag är.
Om jag säger dig, häxkarl,
att jag varken kan förlåta Stregobor eller avstå från min hämnd.
Är det över, då?
Erkänner jag att jag är ett monster?
Ja.
Annars...
...kan du lämna Blåviken...
...och äntligen leva.
Ditt val, prinsessan.
Anfall!
-Det är orättvist att jag är fast här. -Jag kan söva er med magi, prinsessan.
Bara en tanke.
-Det har gått två dar. -För dig och alla andra på slottet.
Kungen och drottningen beordrade oss att stanna.
Och det gör vi.
Varför är inte du där?
Var de än är.
Min plikt är att skydda er.
-En börda du föraktar. -Det är mitt livs största ära.
Ni är båda ofattbart tråkiga.
För många, många år sen
brukade trollkarlar låsa in små flickor i torn.
-Jag börjar förstå varför. -Avskräckande sagor fungerar inte på mig.
Flickorna sades vara förbannade. De sades signalera slutet för människorna.
Därför utrotades de systematiskt. Slut.
Klarar mormor sig?
Du klarar dig, prinsessan.
Du är av hennes blod.
Och äpplet faller aldrig långt från trädet.
Vi förlorar!
Skeppen från Skellige?
Det blev storm, ers majestät.
Ingen kommer.
Då slåss vi på egen hand. Vi kan inte ge upp Cintra!
Det ska vi inte heller!
Eist!
Undan!
Nej!
Led oss till din trygga famn, bevara oss i ditt ljus.
Skydda oss från det mäktiga mörker som hotar våra själar.
Prinsessan Cirilla.
-Klarar vi oss? -Lugn, Martin.
Drottningen besegrar Nilfgaard.
Vi far snart hem.
Nilfgaard ger sig bara om de får det de vill!
Då får de skjuta mig med hundra pilar först.
Ers majestät, vad är...
Mitt kära barn.
Försiktigt.
Cintra är under attack.
Eist är död.
Nilfgaard har trängt in i staden.
Varför?
Folket...
Hur många är i säkerhet innanför stadsmurarna?
Ett hundratal, ers majestät. Gästerna på banketten.
Förnödenheterna...
Kontrollera att de räcker.
Ska bli.
Du var modig, mitt barn,
när jag var i väg.
Nej, fråga Näbbmus. Jag har varit otålmodig.
Du kommer att styra det här landet en dag.
Det vet du, inte sant?
Varför pratar du så här?
Ska du dö?
Mitt kära barn...
Min sorti kommer att vara mycket mer dramatisk än det här.
Nu, mitt barn...
Låt mig vila.
De har nått porten.
Vad gör du?
Hur länge håller det?
Så länge jag håller.
Du vet vad Vesemir hade sagt.
"Häxkarlar ska inte låtsas att de är vita riddare.
Vi ska inte försöka upprätthålla lagen.
Vi ska inte skryta.
Vi får betalt i slantar."
Och han har rätt.
Vill du höra om mitt första monster?
Det var knappt åtta mil utanför Kaer Morhen.
Han var enorm.
Stinkande.
Skallig.
Med ruttna tänder.
Han drog flickan från kärran,
slet av klänningen framför pappan och sa:
"Nu ska du få träffa en riktig man."
Jag sa att det skulle han också få.
Det krävdes två slag för att döda honom.
De var inte rena.
Men de var enastående.
Efteråt vände jag mig till flickan. Hon var täckt av mannens blod.
Hon såg mig,
skrek, spydde...
...och svimmade.
Ja.
Jag tyckte också att världen behövde mig.
Vem pratade du med?
Jag pratar med min häst.
-Så sorgligt. -Jaså?
Säg mig, häxkarl.
Du tror inte på ödet.
Eller det minst onda.
Vad tror du på?
Du menar...
...vem jag tror.
-Jag väljer inte sida. -Du dödar bara monster.
Jag har gjort mitt val.
Du gav mig ett ultimatum, och de brukar fungera för mig.
I morgon lämnar jag Blåviken.
För gott.
Mina män älskar mig, och jag dem.
Men det var länge sen nån såg mig.
När jag var flicka...
...brukade mamma dra fingrarna...
...över min panna.
Hon sa...
...att hon hade gett en lintar...
...för att höra tankarna som snurrade där inne.
Fri eldgivning! Skjut!
Ers majestät, nilfgaardierna kommer ta sig genom slottsporten.
De är genom.
Min kraft kunde inte stå emot dem längre.
Och nu? Vad gör vi?
Näbbmus.
Han är i portvaktens fånghåla.
Ödet kan fortfarande ta vår sida.
Danek.
Tiden är inne.
Vänta, vart ska ni?
Kom, mitt barn.
Läxa nummer två.
Inse när det är dags att sluta röra på sig.
Du avsäger dig kronan.
Nilfgaard tar inga fångar.
Vilket innebär att just nu blir mina undersåtar torterade.
Deras inälvor slits ur dem inför deras egna ögon.
Man tänder eld på deras ben.
Deras tungor blir hundmat.
Ers majestät.
-Han är borta. -Va?
När de står inför det oundvikliga,
måste alla goda ledare välja nåden.
I framtiden vore det klokt av dig att göra detsamma.
Lazlo!
Hämta hennes mantel.
Va? Nej.
Fortsätt vara modig. Lova mig det.
Du är Lejonungen av Cintra.
-Du är ämnad för stordåd. -Jag klarar det inte utan dig.
-Vi måste ge oss av, ers höghet. -Nej!
Gå.
Världen hänger på det.
Jag älskar dig.
Sök upp Geralt från Rivia.
Han är ditt öde.
-Ers majestät. -Jag såg det också.
Det är därför de är här.
Jag för henne till honom.
Det har du mitt ord på.
Näbbmus.
Din tjänst här...
...har varit till heder för oss alla.
Precis som er.
Ers majestät.
Ursäkta att jag stör, milady. Det är tid nu.
Nilfgaard är här.
Det är tid nu.
Vi kan ge oss av.
Vi hittar en väg ut.
Det här...
Det är vår väg ut.
-Vad gör du? -Det är jag, min son.
-Vad gör du... -Det går bra.
Hästar.
Kom, prinsessan.
Vänta!
-Fortsätt ni. -Nej!
Jag gav din mormor ett löfte, prinsessan.
Låt mig hålla det.
I väg.
Mormor sa att jag måste ge mig av. Varför? Varför är Nilfgaard här?
-Varför hänger världen på det? -Håll i er, ers höghet.
Vi närmar oss porten.
Man har skyddat mig hela mitt liv.
Varför?
Du var på marknaden. Täckt av blod.
Du säger att du inte kan välja, men du blev tvungen.
Och du får aldrig veta om du gjort rätt.
Din belöning blir att stenas.
Och du kommer att fly.
Du försöker springa från flickan i skogen, men du kan inte.
-Hon är ditt öde. -Renfri.
Marknaden.
Hon visste att du skulle komma.
Var är Renfri?
Hon är vid tornet med din lilla vän.
Marilka.
Hon bad oss framföra ett meddelande.
-Du måste välja det minst onda. -Det är ett ultimatum.
Fattar du?
Helvete.
Häxkarl!
Geralt!
Nej!
-Det är ditt val. -Släpp flickan.
Jag dödar henne.
Jag dödar alla tills Stregobor kommer ner.
Lämna Blåviken.
Det är inte för sent.
Magi fungerar inte på mig.
Men det gör silver.
Silver är för monster.
-Om våra svärd korsas... -Kan jag inte sluta.
De skapade mig på samma sätt som de skapade dig.
Vi är inte så olika.
Flickan i skogen kommer alltid att finnas hos dig.
Hon är ditt öde.
Kom tillbaka, din lilla...
Nej!
Otroligt.
Marilka.
Marilka?
Hämta en kärra.
Vi ska obducera henne i tornet.
Om du rör ett enda hårstrå på hennes huvud...
...hamnar dina på marken.
Har du blivit galen?
Hennes mutation,
den påverkar folk.
Det var så hon fick männen att följa henne.
Vi måste ta kroppen.
Hon förledde dig också, inte sant?
Rör henne...
...inte.
Häxkarl.
Du har slaktat kroppar på Blåvikens gator.
-Du är ett odjur! -Du utsatte flickan för fara.
Du tog lagen i egna händer.
Du gjorde ett val.
Och du får aldrig veta om du valde rätt.
Döda honom!
Lämna Blåviken, Geralt.
Kom aldrig tillbaka.
Flickan i skogen kommer alltid att finnas hos dig.
Hon är ditt öde.
Undertexter: Jessika Johansson