‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אני אוהב הפתעות.‬
‫אני אוהב מבקרים.‬
‫ואני מאוד אוהב מבקרים בהפתעה.‬
‫אני עוקב אחריך כבר זמן רב.‬
‫זה מחמיא לנו.‬
‫אבל מי המציצן הסודי‬
‫שמציץ ומגלה את סודותינו?‬
‫אני יודע מי אתה.‬
‫מה אתה.‬
‫אתה שונה מדופלרים אחרים.‬
‫אתה לא טוב-לב או מועיל, נכון?‬
‫ובכל זאת באת לבקש את עזרתנו.‬
‫אין לכם שליחים במקום שממנו באת?‬
‫חסרות להם המיומנויות שיש לך.‬
‫אל תדאג.‬
‫הם לא עשויים כסף.‬
‫אנחנו אוהבים את החופש שלנו.‬
‫אנחנו לא צמאים לעושר.‬
‫אתה צמא לדברים אחרים.‬
‫התנקשות בשם ממלכת נילפגארד.‬
‫או אולי עוד עין או אוזן‬ ‫שתשלים את המסכה המהודרת שלך.‬
‫תכננו ללבוש את זאת בזמן הקרוב.‬
‫אבל אנחנו גמישים.‬
‫תא של דימיריטיום, רק בשבילך.‬
‫איך ההרגשה להיות נטול כוחות?‬
‫אני יודע איך חינכו אותך.‬
‫איך עיצבו אותך.‬
‫זה לא מי שאת.‬
‫הלהבה הלבנה הפכה אותי למי שאני.‬
‫היא נתנה לי ייעוד נעלה.‬
‫יכולת לזכות בגורל דומה,‬
‫אם רק היית מבין שסינטרה חייבת ליפול.‬
‫מצאתי את הייעוד שלו.‬
‫זה?‬
‫חייבים?‬
‫ברח.‬
‫אמרתי, ברח!‬
‫כל מה שאי פעם עשית,‬
‫כל מה שעליו חשבת,‬
‫כל מה שחלמת,‬
‫נמצא בראש שלנו עכשיו.‬
‫אפילו הבוקר,‬
‫כשחשבת לשלוח יד בנפשך.‬
‫הוא לא רצה שיתעללו בו.‬
‫טעות.‬
‫הוא לא רצה שישתמשו בו.‬
‫כך לא תצליח לשנות את העולם.‬
‫רק אחד מאיתנו יחיה כדי לגלות.‬
‫אתה לא יודע מה אתה עושה.‬
‫אתה לא יודע מה היא באמת.‬
‫היא תגיע לאן שמגיע לה.‬
‫זה היה מזעזע בתור חבל תלייה.‬
‫הבא לי את הנערה בחיים.‬
‫כל כך הרבה חוקים.‬
‫בסדר.‬
‫אבל זה יעלה לך.‬
‫אנחנו הכי אוהבים ילדים.‬
‫סכום קצת צנוע.‬
‫מעולם לא היה בי שום דבר צנוע.‬
‫ספור שוב.‬
‫הזמנים משתנים, יקירתי.‬
‫התעריף שלי עלה מאז הפעם הקודמת.‬
‫יש ביקוש גבוה יותר לשירותים שלי.‬
‫אז הלקוחות שלך יתאכזבו מאוד‬
‫כשימצאו כתם חרוך במקום שבו אתה עומד.‬
‫ואת תתאכזבי יותר מכולם.‬
‫הגעת כל כך רחוק.‬
‫רק עוד כמה...‬
‫טיפולים וזה הכול.‬
‫נכון שזה נהדר,‬
‫החיים שבחרנו לעצמנו?‬
‫לא להיות כפופים לחוקי האחווה.‬
‫לחיות במחתרת, בלי משאבים.‬
‫זה חלום שהתגשם.‬
‫למזלך, מצאת את דרכך לממלכה חסרת-סובלנות.‬
‫בשביל רווח מהיר, סעי לכל עיירה שתבחרי.‬
‫תקבלי גמול נאה על הכישורים שלך.‬
‫אם כך, למה אתה לא יוצא ומנצל אותם בעצמך?‬
‫כמו שאתה אוהב לעשות.‬
‫כי הלקוחות שלי...‬
‫באים אליי.‬
‫את מזכירה לי את עצמי.‬
‫לכי בעקבותיי.‬
‫בני לעצמך שם טוב.‬
‫מצאי קריירה חדשה שתעזור לך לממן...‬
‫את מה שאת כל כך רוצה.‬
‫קוסמים כמונו‬
‫נסמכים על שמועות מפה לאוזן.‬ ‫-אין "כמונו". יש רק אותי.‬
‫ואני יודעת דבר או שניים על הפצת שמועות.‬
‫כבר ויתרתי לגמרי.‬
‫אהבה זה נחמד, אבל...‬
‫- תיקונים רבי-עוצמה‬ ‫לכל רצון ומטרה -‬
‫זה לא בשבילי. לא בחיים האלה.‬
‫לקחו לי חיים שלמים כדי למצוא אותו.‬
‫כפי שאת רואה, תשוקה היא לא הבעיה.‬
‫הבעיה שלנו...‬
‫הבעיה שלי היא בעלת אופי מכני.‬
‫יש לי פתרון.‬
‫היו מוכנים.‬
‫הכישוף יפעל במהירות‬
‫ויימשך עד שאשתך‬ ‫תאמר את מילת הקסם שבחרתם.‬
‫יש לכם רעיון?‬
‫קומקוואט?‬
‫חשבת על זה מהר.‬
‫שיהיה "קומקוואט".‬
‫בואי נלך, שנוקי.‬
‫מה זה...‬
‫העסק המפוקפק הזה?‬
‫לא הבנתם את השלט?‬
‫את יודעת מי אני?‬
‫אולי תגאל אותי מהמתח הדרמטי ותספר לי?‬
‫זה בו ברנט.‬
‫אולי את לא מודעת‬
‫לכללים שלנו.‬
‫אם את מטילה כאן כשפים,‬
‫אצטרך לגבות את מה שמגיע לממלכה.‬
‫אני חוששת שהתנאים האלה נראים לי מחורבנים.‬
‫חשדתי שזה מה שתעדיף.‬
‫למרות שאני פחות...‬
‫חסונה מהטיפוסים הרגילים שלך.‬
‫[לשון קדומים] אסור לסמוך עליה.‬ ‫היא הסתירה את זהותה, את עברה,‬
‫את קשריה לסינטרה.‬
‫גילינו את זהותה רק בזכות שן-קיאן.‬
‫סירי פחדה.‬
‫אולי היא עוד לא סומכת עלינו.‬
‫אנחנו לא יודעים מה רצונה.‬
‫היא ילדה...‬
‫חזקה כמו כלי נשק.‬
‫בברוקילון יחנכו אותה.‬
‫היא תוכל להפוך לאחת מאיתנו.‬
‫היא לא אחת מאיתנו.‬
‫מרגלים מנילפגארד.‬
‫הם סיירו ליד הגבול שלנו.‬
‫הצבא שלהם יגיע לכאן בקרוב.‬
‫מה אם הילדה הזו‬ ‫היא הדרך היחידה שלנו לשרוד?‬
‫סירי...‬
‫יכולה להישאר.‬
‫הן לא מחבבות אותי.‬
‫כשהמלכה קלנתה סגרה את גבולות סינטרה,‬
‫היא ניסתה להגן על בני עמה.‬
‫הגנרלית רוצה להגן עלינו.‬
‫כולנו צריכות להחליט.‬
‫חרב הגורל היא חרב פיפיות.‬
‫מה זה אומר?‬
‫שעלייך לבחור.‬
‫את יכולה להישאר, או להמשיך בחיפושים.‬
‫מה את רוצה לעשות?‬
‫"כי כולם יודעים שהמשורר הנחמד‬
‫אוהב את כל נשות נילפגארד‬
‫כי נילפגארד יכולה לנשק לי את ה..."‬
‫גראלט!‬
‫שלום.‬
‫כמה זמן עבר? חודשים? שנים? מה זה בכלל זמן?‬
‫שמעתי שאתה בעיר.‬
‫אתה עוקב אחריי, פרחח שכמוך?‬
‫כלומר, זה מחמיא לי,‬
‫אבל כדאי שתמצא לעצמך תחביב.‬
‫רוצה קצת?‬
‫"מה שלומך?" אתה שואל.‬ ‫-לא שאלתי.‬
‫ובכן, הרוזנת דה סטאל,‬
‫המוזה שלי והאישה היפה בעולם,‬
‫עזבה אותי.‬
‫שוב. באופן קר ובלתי צפוי,‬ ‫אם יורשה לי להוסיף.‬
‫אני חושש שאמות כאדם שבור-לב.‬
‫או כאדם רעב, לפחות,‬
‫אלא אם למישהו מתחשק לחלוק דג עם חבר ותיק?‬
‫אנחנו לא משתמשים במילה "חבר"?‬
‫אין בעיה. בוא ניתן לזה עוד עשור.‬
‫גראלט, אתה מוכשר בהרבה מאוד דברים,‬
‫אבל ברור שדיג הוא לא אחד מהם.‬
‫בכלל תפסת משהו היום?‬
‫מה אתה מנסה לדוג, בדיוק?‬
‫בקלה?‬
‫קרפיון?‬
‫זאב המים?‬
‫אברומה?‬
‫אני סתם אומר שמות של דגים.‬
‫זנדר? יש כזה דג?‬
‫אני לא דג.‬
‫אני לא מצליח להירדם.‬
‫כן. בסדר.‬
‫טוב, זה הגיוני.‬
‫מהבחינה שזה...‬
‫ממש לא. מה קורה, גראלט? דבר איתי.‬
‫ג'ין.‬ ‫-מה?‬
‫אני מחפש ג'ין.‬
‫ג'ין? אתה מתכוון, ג'יני?‬
‫האלה המרחפים,‬
‫עם מזג חם וקסמים אסורים? כזה ג'יני?‬
‫כן. הוא יגשים לי משאלות.‬
‫הוא בתוך האגם.‬
‫ואני לא מצליח להירדם!‬
‫אני לא רוצה לחטט או משהו,‬
‫אבל אתה לא חושב‬ ‫שזה כמו למרוח משחה לריפוי גידולים?‬
‫אנחנו לא מטפלים בשורש הבעיה.‬
‫כלומר, אולי, רק אולי,‬
‫נדודי השינה שלך‬
‫קשורים למה שהדרואיד מאוסאק אמר לך בסינטרה?‬
‫אתה יודע, על חוק ההפתעה?‬
‫הגורל?‬
‫חוסר-היכולת לברוח מהילד ששייך לך וכולי?‬
‫לא! זה לא העניין.‬
‫כן, אתה בטח צודק.‬
‫ואם אתה טועה?‬
‫אתה יודע, הרוזנת דה סטאל אמרה לי פעם‬
‫שהגורל הוא רק התגלמות רצונה של הנפש‬
‫לגדול.‬
‫שרת לה שיר לפני שהיא עזבה?‬ ‫-כן, למען האמת, והיא...‬
‫למה? מה אתה רומז?‬
‫אנחנו הולכים לדבר על זה.‬ ‫קדימה, גראלט. אמור לי בכנות.‬
‫איך אני שר?‬
‫זה כמו להזמין פאי ולגלות שאין בו מילוי.‬
‫אתה זקוק לתנומה!‬
‫כלומר, אתה מנסה לפגוע בי, גראלט? זה...‬
‫זה פשוט חוסר-נימוס מצידך,‬
‫אם לומר בכנות.‬
‫וואו. מה זה?‬
‫זה חותם של קוסם.‬
‫הג'ין.‬ ‫-אכפת לך אם...‬
‫יסקייר.‬ ‫-חזור בך מההערה על הפאי בלי מילוי.‬
‫חזור בך ותקבל את הג'יני שלך בחזרה.‬ ‫-שחרר.‬
‫לא, שחרר, תחת של סוס שכמוך!‬
‫זה היה די מאכזב.‬
‫או שלא?‬
‫ג'ין, שחררתי אותך, ומרגע זה, אני אדונך.‬
‫ראשית, אני רוצה שוואלדו מרקס,‬ ‫המלחין מסידאריס,‬
‫יחטוף שבץ וימות.‬
‫שנית, שהרוזנת דה סטאל‬ ‫תיקח אותי בחזרה בשמחה,‬
‫בזרועות פתוחות ועם ביגוד מינימלי.‬
‫שלישית...‬ ‫-יסקייר!‬
‫מספיק.‬
‫יש רק שלוש משאלות.‬ ‫-אתה תמיד אומר שאתה לא רוצה כלום בחיים,‬
‫איך יכולתי לדעת שאתה רוצה את שלושתן?‬
‫אני רק רוצה קצת שקט!‬ ‫-הנה השקט שלך!‬
‫גראלט.‬
‫גראלט...‬ ‫-הג'ין!‬
‫יסקייר.‬
‫יש כאן רופא?‬
‫כן, צ'ריידן, הרופא השדון.‬
‫שם.‬
‫ג'ין בבקבוק? כמו באגדות.‬
‫בלי הסוף הטוב. תוכל לעזור לו?‬
‫שכה אחיה.‬
‫מה?‬
‫אני מבטיח לך שקיבלתי את ההכשרה הרפואית‬ ‫הטובה ביותר כאן ברינדה, אבל...‬
‫הפצעים שלו נגרמו מקסם.‬
‫אני יכול לטפל בכאב, אבל זה כמו...‬
‫למרוח משחה לריפוי גידולים?‬
‫לא!‬
‫הגרון שלו הותקף.‬
‫אם פעולת הכישוף לא תבוטל בהקדם האפשרי,‬
‫הנזק עלול להיות בלתי-הפיך.‬
‫וככל שעובר זמן רב יותר ללא טיפול,‬
‫כך גדל הסיכוי שהוא יתפשט.‬
‫הוא עלול למות.‬
‫לעזאזל! גראלט.‬
‫כן, אנחנו לא ניתן לזה לקרות.‬
‫התרופה תעזור לכמה שעות,‬ ‫אבל הוא זקוק לריפוי בקסם.‬
‫תצטרך לקחת אותו לעיירה אחרת.‬
‫אין כאן קוסם?‬
‫ראש העיר אומר שהם מסוכנים.‬
‫מה אתה מסתיר?‬
‫ספר לי.‬
‫ובכן...‬
‫יש...‬
‫יש קוסם אחד.‬
‫אני...‬
‫נתבקשתי להביא אותו לדין.‬
‫אבל לא הצלחתי לחדור דרך ההגנות שלו.‬
‫ראש העיר בעצמו תפס את הקוסם‬ ‫וכלא אותו בביתו.‬
‫זה לא היה קשה, נכון?‬
‫היזהר.‬
‫הוא קוסם חזק ומרושע.‬
‫ומאוד ערמומי.‬
‫אני אמצא אותו.‬
‫את אוהבת כאב.‬
‫אני מבינה אותך.‬
‫אני גורמת כאב.‬
‫יקירתי, את עדיין חושבת שיש הבדל.‬
‫עבר זמן רב מדי.‬
‫לא ראיתי אותך שנים.‬
‫מאז שהצלחת להשתחל לחצר המלוכה באדירן.‬
‫שמעתי שזה עלה יפה.‬
‫אני בטוחה שהמלך וירפוריל בסדר.‬
‫הוא מת.‬
‫המלך דמאוונד עלה לשלטון.‬
‫בדרום, פרינג'ילה מצליחה מאוד‬ ‫בתפקיד שהיה אמור להיות שלך.‬
‫יורש העצר חזר לנילפגארד‬ ‫והיא עזרה לו להשכין שלום.‬
‫למה את כאן?‬
‫הסתתרת במשך זמן מה,‬
‫אבל עכשיו...‬
‫את עושה רעש.‬
‫את מחפשת משהו.‬
‫את מבזבזת את זמנך.‬
‫הקוסמים-לכאורה שבהם את נעזרת‬ ‫לא יפתרו לך את הבעיה.‬
‫ואם לא תיזהרי, תגמרי בדיוק כמוהם.‬ ‫חסרת חשיבות.‬
‫את תוהו טהור כרגע.‬
‫את רוצה מרפא, וזה עושה אותך רשלנית.‬
‫האחווה הרשתה לך לעשות כרצונך‬ ‫אחרי שנטשת את אדירן.‬
‫אבל ההתנהגות הזאת,‬
‫המנוגדת באופן ישיר לאינטרסים שלהם,‬
‫לא תוכל להמשיך.‬
‫הם ירדפו אותך.‬
‫לכן באת לכאן.‬
‫כדי להזהיר אותי.‬
‫איך אוכל להודות לך?‬
‫אל תהיי קטנונית.‬
‫זה באשמתך.‬
‫ידעת מה יהיה מחיר הקסם.‬ ‫-אבל לא ידעתי איך הוא ישפיע עליי.‬
‫איך הוא השפיע עלייך?‬
‫למה?‬
‫למה את רוצה תינוק?‬
‫היבשת גדולה.‬
‫את לא יודעת על תרופה,‬ ‫אבל זה לא אומר שהיא לא קיימת.‬
‫היא פשוט מעבר ליכולות שלך.‬
‫הגיע הזמן להתקדם.‬
‫חזרי לארטוזה.‬
‫לא, תודה.‬
‫אולי ארטוזה חשובה בעינייך,‬ ‫אבל אני מעדיפה לשכוח אותה.‬
‫ארטוזה חשובה ליבשת כולה,‬
‫למען הסדר העולמי.‬
‫אני כאן‬
‫כדי להציע לך הזדמנות לגאולה.‬
‫אדירן, כל השטויות האלה, הכול יישכח וייסלח.‬
‫תוכלי להשתמש בכישרון שלך כדי לגדל דור חדש.‬
‫שמעתי אותך נכון?‬
‫טיסאיה הגדולה זקוקה לעזרתי?‬
‫מה הבעיה?‬
‫איבדת את מגע הקסם?‬
‫רק את יכולה לקבל גלגל הצלה‬ ‫ולחשוב שאת זו שמצילה אותי.‬
‫את מפחדת‬
‫שאהיה כל מה שלא הצלחת להיות.‬
‫בלעדייך.‬
‫וזו הבעיה.‬
‫את רוצה שאצליח, אבל רק אם זה בזכותך.‬
‫איך הגענו למצב הזה?‬
‫נתתי לך כל שיכולתי לתת.‬
‫מה עוד את רוצה?‬
‫את הכול.‬
‫את יכולה ללכת, הרקטורית.‬
‫יש לי עניינים שעליי לטפל בהם.‬
‫יש דמי כניסה.‬
‫כדי לדבר עם ראש העיר? זה דחוף.‬
‫אני לא קובע את החוקים,‬
‫אבל כסף פותח כל דלת.‬
‫נכון מאוד.‬
‫ברוכים הבאים...‬
‫לביתי.‬
‫אתה ראש העיר של רינדה?‬
‫לא בדיוק לזה ציפיתי.‬
‫סליחה. הוא במצב רע.‬
‫יש כאן קוסם?‬
‫מיץ התפוחים!‬
‫היא רוצה אותו.‬
‫והיא תמיד מקבלת...‬
‫את מה שהיא רוצה.‬
‫אני לא מבין. הוא רוצה שאביא לו מיץ תפוחים?‬
‫אני לא יודע.‬
‫יופי.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫שב.‬
‫אני...‬
‫הבאתי לך מיץ תפוחים.‬
‫ויותר מזה.‬
‫אתה חסין.‬
‫את בטח הקוסמת.‬
‫ינפר מוונגרברג.‬
‫צ'ריידן לא הזכיר ש...‬
‫מה הוא לא הזכיר?‬
‫אנחנו זקוקים לעזרתך.‬
‫"אנחנו"?‬
‫סתם ידיד, אני מקווה?‬
‫קצב הלב שלך איטי להדהים.‬
‫אתה...‬
‫בן-כלאיים.‬
‫מכשף.‬
‫גראלט מריוויה.‬
‫הזאב הלבן המפורסם!‬
‫חשבתי שיהיו לך ניבים או קרניים או משהו.‬
‫דאגתי שיקצצו לי אותם.‬
‫מעולם לא ראיתי מכשף מקרוב.‬
‫אילו מין קסמים הידיים הקטנות שלך מחוללות?‬
‫קרא לזה סקרנות מקצועית.‬
‫בבקשה,‬
‫יסקייר זקוק לטיפול מיידי.‬
‫ואז, אם תרצי,‬
‫אספק את הסקרנות שלך במשך כל הלילה.‬
‫זה לא ייקח לילה שלם.‬
‫אבל אני בטוחה שנמצא דרך להעביר את הזמן.‬
‫תקף אותו ג'ין.‬
‫ג'ין?‬
‫אני לא יודע מה יש לו,‬
‫אבל זה מתפשט.‬
‫רפאי אותו‬
‫ואשלם לך.‬
‫כל מחיר שתנקבי.‬
‫תצטרך לתת לי יותר מסתם מיץ.‬
‫רגמפין!‬
‫הוא בשינה מרפאת עמוקה.‬
‫במשך כמה זמן הוא יישן?‬
‫מספיק כדי שתוכל להתרחץ.‬
‫איך את...‬
‫אה, נכון.‬
‫קסם.‬
‫וקשה לי להאמין שאם אתרחץ כאן, אצא נקי.‬
‫אני מתעקשת.‬
‫אני יכולה לנחש לא רק את גיל ומין הסוסה שלך‬
‫אלא גם את צבעה...‬
‫לפי הריח.‬
‫לדוג ג'ין נשמע כמו צעד קיצוני‬
‫כדי לרפא נדודי שינה.‬
‫כשצעדים קיצוניים נראים הגיוניים,‬
‫כן,‬
‫אני נואש.‬
‫ובכל זאת, לא ביקשת שאעזור לך בזה.‬
‫סכנת המוות נדחפה בתור.‬
‫עכשיו אני תוהה אם אעמוד במחיר שלך.‬
‫הסכמתי בטעות להפוך למשרת?‬
‫בבקשה,‬
‫שאלי עליהן.‬
‫כולם שואלים.‬
‫כולם משעממים.‬
‫הסתובב.‬
‫זו רמאות.‬
‫אנשים חכמים לא משחקים בהוגנות.‬
‫ספר לי,‬
‫כל המכשפים התברכו באותה מידה?‬
‫קדימה,‬
‫הבטחת.‬
‫לא ערכתי סקר,‬
‫אבל לא הייתי אומר שהתברכנו.‬
‫אל תהיה כזה קודר.‬
‫נוצרתם בעזרת קסם.‬
‫הקסם שלנו.‬
‫תודה. הילדות שלי הייתה ממש קסומה.‬
‫ילדות מאושרת הופכת אנשים למשעממים.‬
‫לפי הזרועות והשנינות שלך,‬
‫הייתה לך ילדות מאושרת מאוד.‬
‫אבל ארטוזה סידרה אותך יפה.‬
‫מאיזה מום סבלת קודם?‬
‫רגליים עקומות?‬
‫קצוות מפוצלים?‬
‫ספר לי, יש נשים שנמשכות לאופי המחוספס הזה?‬
‫אולי באיזה מקום‬ ‫שבו הנשים נמשכות גם לכסף שלך.‬
‫נשמע שגם את נמשכת לכסף.‬
‫אין לך בעיה לנצל את המצב הפוליטי כאן.‬
‫אני משרתת את האנשים הרצוצים של העיירה הזו.‬
‫ממלאת צורך.‬
‫שמעת על זה פעם?‬
‫למרוד בשלטון הקנאי זה בסדר,‬
‫אבל להעמיד פנים שאת לא סתם מנסה להרוויח...‬
‫ולהעמיד פנים שאתה מחפש ג'ין‬ ‫בשביל נדודי השינה שלך?‬
‫למזלך,‬
‫אחרי שאשלם על שירותייך הנדיבים,‬
‫זאת לא תהיה הבעיה שלך.‬
‫למזלך,‬
‫החלטתי שהבילוי בחברתך והשיחה איתך‬ ‫הם תשלום מספק.‬
‫מה הבעיה?‬
‫המים לא נעימים?‬
‫זה קצת הדוק.‬
‫אני מאמינה שניחשתי את המידה הנכונה.‬
‫אתה מפקפק ביכולות שלי?‬
‫לא.‬
‫רק בכוונות שלך.‬
‫אמרתי לו דברים.‬
‫הוא...‬
‫ידיד?‬
‫איני רוצה שזה יהיה הזיכרון האחרון שלו.‬
‫הוא לא יזכור הרבה אם הוא מת.‬
‫זו בדיחה.‬
‫הוא ישרוד.‬
‫וכישורי השירה שלו יחזרו לעצמם.‬
‫עכשיו אתה מרוצה?‬
‫אפילו לא קצת.‬
‫אבל אל תאשימי את עצמך, ינפר.‬
‫לא קל לרצות אותי.‬
‫זה הסמל שעל החותם.‬
‫אני לוקח מכאן את יסקייר.‬
‫אם תעיר אותו לפני שיחלים,‬
‫הכישוף לא יעבוד.‬
‫לא כך מתייחסים לידידים,‬
‫גראלט.‬
‫את רוצה את הג'ין,‬
‫אבל הקנקן שבור.‬
‫הג'ין נעלם מזמן.‬
‫המשך.‬
‫ספר לי איך כל זה עובד.‬
‫הג''ין כבול למישור הזה ולאדון שלו.‬
‫כמה משאלות המשורר ביקש לפני שאיבד את קולו?‬
‫יסקייר צריך להביע את המשאלה האחרונה‬ ‫כדי שתוכלי ללכוד אותו.‬
‫אז אם כך...‬
‫שתי משאלות.‬
‫הג'ין יילחם בך.‬
‫אם תנסי להכניע אותו...‬
‫הריח הזה...‬
‫לילך ו...‬
‫חזרזר.‬
‫קשה להיכנס לראש שלך.‬
‫יש לך כוח רצון חזק,‬
‫אבל לא תצליח להתנגד לי.‬
‫אני מצטערת שלא הייתי ישירה.‬ ‫ידעתי שתתנגד לי.‬
‫ואין כמו מלכודת טובה.‬
‫אין כמו...‬
‫תנומה טובה.‬
‫התעורר.‬
‫התעורר!‬
‫צ'ריידן.‬
‫סוף סוף.‬
‫איפה אנחנו?‬
‫במכון יופי. איפה אתה חושב?‬
‫נקווה שמסע ההרס היה שווה את זה.‬
‫מסע הרס?‬
‫מה עשיתי?‬
‫איפה להתחיל?‬
‫אתה...‬
‫תקפת משכונאי בחנות שלו‬
‫ובעטת בו במקומות הרגישים.‬
‫גם גררת את הרוקח אל הרחוב,‬
‫הפשלת את מכנסיו והצלפת בישבנו עם חגורה.‬
‫שניהם חברים במועצת העיר,‬
‫שתצביע על סילוק ראש העיר וגירוש ינפר.‬
‫נשמע לך מוכר?‬
‫כמו חלום דהוי.‬
‫היא גרמה לך לנקום בהם בשמה.‬
‫ניסיתי לעצור אותך,‬
‫אבל השומרים חשבו שבאתי לעזרתך.‬
‫גזר הדין יוטל ע"י אותם חברי מועצה שתקפת.‬
‫בטח ידונו אותך למוות.‬
‫גם זאת דרך לנוח קצת.‬
‫למה ביקשת עזרה מהקוסמת למרות הזהרותיי?‬
‫זה כאילו שחשבת שהעקרב יפה יותר מהעכביש‬ ‫רק בגלל זנבו המרשים.‬
‫לא הצגת בפניי את המצב לאשורו.‬
‫אמת, יכולתי להכין אותך טוב יותר‬ ‫למפגש עם ינפר.‬
‫אתה נתון לכישוף שלה, נכון?‬
‫הלוואי, אבל לא.‬
‫זה פשוט עניין של כימיה.‬
‫אתה מאוהב בה?‬
‫ואני חושב שאולי אתה מבין אותי.‬
‫בנו את הגרדום מהר משציפיתי.‬
‫לעזאזל.‬
‫הנה אתה.‬
‫זוכר אותי?‬
‫לא ידעתי שאתה מכשף.‬
‫תמיד רציתי לשחק עם אחד מכם.‬
‫איפה אני?‬
‫בסדר. טוב.‬
‫טוב.‬
‫לא להיות...‬
‫חסר נימוס או משהו,‬
‫אבל אנחנו...‬
‫את יודעת...‬
‫עשינו את...‬
‫אלוהים!‬
‫לא!‬
‫בהחלט לא טעמתי מהלחמניות האלה.‬
‫שמעי, אני מצטער.‬
‫אבל בדיוק נזכרתי שהשארתי את החתול שלי...‬
‫על ה...‬
‫תנור.‬
‫אני חייב לזוז.‬
‫הבע את תשוקותיך העמוקות ביותר ותוכל ללכת.‬
‫ובכן, התשוקות שלי‬ ‫באו על סיפוקן כרגע, תודה.‬
‫איך הגרון שלך?‬
‫אולי תנסה לשיר כמה סולמות.‬
‫"זרקו מטבע למכשף‬
‫הו, עמק של פין"‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אם אתה רוצה להישאר שלם,‬
‫כדאי שתביע משאלה.‬
‫מה ההבדל בין מכשף לחבית של זבל?‬
‫שמעתי את זה כבר.‬
‫מה דוחה,‬
‫סוטה‬
‫ואין לו חוש ריח?‬
‫מכשף בלי אף.‬
‫מילים אחרונות, מכשף.‬
‫שיהיה משהו טוב.‬
‫הלוואי שתתפוצץ, בן זונה.‬
‫אתה זה שקיבל את המשאלות.‬
‫הבע משאלה!‬
‫עשה זאת עכשיו!‬
‫אני לא יודע!‬
‫אני...‬
‫אני מאוד הייתי רוצה‬ ‫לעזוב את המקום הזה לנצח!‬
‫[לשון קדומים]‬
‫גראלט, השבח לאלים.‬ ‫אולי עוד אשרוד את היום הזה.‬
‫אנחנו חייבים ללכת.‬ ‫-יסקייר, אתה בסדר.‬
‫אני שמח לשמוע שזה מזיז לך בכלל.‬
‫בוא לא נקפוץ למסקנות.‬
‫מה קרה?‬
‫ובכן, הייתי שקוע בחלום נהדר‬ ‫שהפך פתאום לסיוט.‬
‫בשניהם היו נשים ערומות.‬
‫הראשונה הייתה אוהבת, רכה ונדיבה‬
‫והשנייה מפחידה בהרבה.‬
‫ספר לי על השנייה.‬
‫שיער שחור, עיניים שטניות,‬ ‫ציירה לעצמה קנקן על הבטן.‬
‫אתה יודע, כרגיל.‬
‫היא רוצה להיות הכלי.‬
‫אתה מכיר אותה? כמובן שאתה מכיר אותה.‬
‫היא רוצה להתעצם.‬
‫אבל היא תמות.‬
‫טוב, נתפלל לשלומה בדרכנו החוצה מהעיר.‬
‫נפלת על כל הראש?‬
‫אתה חייב להיכנס, נכון?‬
‫אני מזהה את המבט. אני מכיר את ההרגשה.‬
‫אתה גורם לי אי-נוחות.‬
‫לא.‬
‫אל תגיד לי שעכשיו החלטת‬
‫שפתאום אכפת לך ממישהו אחר.‬
‫הנח למכשפה הסקסית והמטורפת‬ ‫ליפול אל מותה הבלתי-נמנע!‬
‫היא הצילה את חייך, יסקייר. לא אתן לה למות.‬
‫[לשון קדומים]‬
‫לא!‬
‫באתי לעזור לך.‬
‫אני לא זקוקה לעזרתך.‬
‫אתה חופשי.‬
‫אתה לא נתון לכישוף שלי.‬
‫ובכל זאת,‬
‫אני כאן.‬
‫נראה שאתה משתוקק למות.‬
‫וגם את.‬
‫הג'ין לא נחלש.‬
‫המשורר הביע את המשאלה האחרונה, אבל...‬
‫הוא מתחזק!‬
‫לך!‬
‫זה בגלל שאני קיבלתי את המשאלות.‬
‫אתה?‬
‫אתה אדונו של הג'ין?‬
‫כן.‬
‫ובכן, למה אתה מחכה?‬
‫הבע משאלות!‬
‫אם תהפכי לכלי של הג'ין, את תאבדי שליטה,‬
‫לא תשיגי שליטה!‬
‫את לא רואה מה זה עושה לך?‬
‫שינוי אמיתי הוא דבר מכאיב.‬
‫שחררי את הג'ין!‬
‫אתן לך את המשאלה האחרונה!‬
‫שומר גיבור שכמוך,‬
‫כלב אצילי,‬
‫מרשה לי להצליח כל עוד זה בשליטתך!‬
‫לך תזדיין!‬
‫אעשה זאת בעצמי!‬
‫לעזאזל, ינפר! אמרי לי מה את רוצה!‬
‫אני רוצה את הכול!‬
‫אדוני, מה קורה בבית ההוא?‬ ‫-זה הבית שלי.‬
‫ואין לי מושג.‬
‫הבע משאלה.‬
‫תקבל כל מה שתרצה.‬
‫תוכל לבחור לא להיות מכשף.‬
‫במה אתה חושק?‬
‫חיי נצח?‬
‫עושר?‬
‫תהילה?‬
‫כוח?‬
‫הלוואי...‬
‫הג'ין...‬
‫לאן הוא נעלם?‬
‫אתה בטוח שהם עלו לשם?‬
‫זה לא ייתכן.‬
‫לא יכול להיות שהיא שרדה.‬
‫למה גראלט נכנס לשם? זה לא הגיוני.‬
‫בשביל להציל מכשפה משוגעת? למה?‬
‫כי היא הייתה מדהימה.‬
‫ינפר?‬
‫ינפר.‬
‫זה אני. גראלט.‬
‫אני יודעת מי אתה.‬
‫מה עשית?‬
‫עצרת אותי, נכון?‬
‫כמעט תפסתי אותו.‬
‫לא תפסת כלום.‬
‫הצלתי את חייך!‬
‫ואני הצלתי את שלך!‬
‫נתת לג'ין להימלט.‬
‫מי יודע איזה הרס הוא יזרע,‬ ‫עכשיו שאין לו כלי?‬
‫לא יותר הרס ממך.‬
‫ג'ינים הם יצורים אפלים רק כשהם בשבי.‬
‫איך אתה כל כך בטוח?‬
‫מתי לאחרונה הרגשת מאושרת כשהיית לכודה?‬
‫ואם רצית לשגר אותנו למקום בטוח,‬ ‫למה לא הוצאת אותנו מהעיר הדפוקה?‬
‫ביקורת נאה, אם יכולת לפתוח שערים בעצמך.‬
‫והעיר הזאת לא הייתה דפוקה עד שהגעת.‬ ‫הייתה לי תוכנית.‬
‫והיא זרמה בדיוק כמו שרצית!‬
‫נכון.‬
‫כמו דג טובע.‬
‫מה אני אמור לעשות עכשיו?‬
‫זה לא היה אמור לקרות.‬
‫אני אכתוב לך...‬
‫את השיר הכי יפה...‬
‫כדי שכולם יזכרו מי היית,‬
‫מה עשינו יחד,‬
‫כל הדברים שראינו.‬
‫ואני אשיר אותו...‬
‫עד סוף ימי חיי.‬
‫תמיד אמרת שיש לי קול מקסים.‬
‫הם בחיים.‬
‫שטויות.‬
‫גראלט?‬
‫הם בחיים.‬
‫הם ממש בחיים!‬
‫תן לי רק לשמוע...‬ ‫-בוא כבר.‬
‫צדקתי לגביך.‬
‫אתה יודע איך לענג.‬
‫אתה זריז,‬
‫אבל מאוד יעיל, אני מודה.‬
‫ואני צדקתי לגבייך.‬
‫לגבי מה?‬
‫היו כמה דברים. לגבי מה?‬
‫זה לא משנה.‬
‫התוכנית שלי עבדה.‬
‫לא הייתה שום תוכנית.‬
‫המצאת הכול תוך כדי מעשה.‬
‫כל טיפש יכול לראות.‬
‫מה ביקשת?‬
‫ספר לי.‬
‫גראלט?‬
‫[לשון קדומים] מישהו בא.‬
‫עצרו, בבקשה!‬
‫באתי בשביל הנערה.‬
‫נסי בעצמך.‬
‫[לשון קדומים] מי נכנס ליער שלנו?‬
‫הוא טוען שהוא מכיר את הנערה.‬
‫מאוסאק!‬ ‫-הוד מעלתך.‬
‫מה אתה עושה, טיפשון?‬
‫דארה, זה מאוסאק.‬ ‫הוא מכיר אותי מאז שנולדתי. הוא כמו...‬
‫כמו משפחה.‬
‫מה קרה לך?‬
‫לאן נעלמת ברחוב ההוא?‬
‫כל מה שחשוב הוא שמצאתי אותך שוב.‬
‫באתי להחזיר אותך למקום אליו את שייכת.‬
‫סירי בחרה להישאר איתנו.‬
‫המשאלה האחרונה של סבתה‬
‫הייתה שתמצא את גראלט מריוויה.‬
‫אני יודע איפה הוא.‬
‫היא הובטחה לו מכוח חוק ההפתעה.‬
‫היית נדיבה מאוד כלפיי,‬
‫אבל מאוסאק הוא כל שנותר לי מהבית.‬
‫אולי...‬
‫הוא הצד השני של הגורל שלי.‬
‫ואתה יכול לבוא איתנו.‬
‫את בטוחה שאת רוצה לעזוב?‬
‫אני צריכה תשובות.‬
‫ואני זקוקה לך.‬
‫גם אתה המשפחה שלי עכשיו, זוכר?‬
‫נטל הכוח...‬
‫עלול להכאיב.‬
‫הישארי ערנית.‬
‫תמיד תשאלי את השאלות הנכונות.‬
‫הגורל שלך נמצא...‬
‫בידיים שלך‬
‫ולא של אף אחד אחר.‬
‫להתראות,‬
‫אחת ויחידה שלי.‬
‫תודה.‬
‫על הכול.‬
‫להתראות.‬
‫"השושנה האחרונה בסינטרה‬
‫וקוציה נוטפים דם‬
‫סיפור נושן על דם קדומים‬
‫עבר-עתיד בא לעולם‬
‫עולמות זרים עוברים בסך‬
‫תקווה נואשת, ואובדן‬
‫דרכה תוביל לאושר‬
‫או תמיט בכול חורבן‬
‫רוחות בני-קרב טרם נדמו‬
‫יצאו לרכב חיש קל‬
‫אחר גור‬‫ת‬‫ האריות של סינטרה‬
‫נצר שבטה הנאצל‬
‫ומעל, כל יד משגת‬
‫נשלחת אל כוחה הרם‬
‫עידן החרב והקרדום בפתח‬
‫וזרעי מלחמה אדומים כדם‬
‫הזאב הלבן, חפשוהו‬
‫יכרות את ידם הרשעה‬
‫הפלדה והכסף יבערו בלהט‬
‫להוביל דרכו בחשכה‬
‫העתיד גנוז בסתר‬
‫בעין הברקת, בנצח טהור‬
‫יישרף העולם במרוצת הדפים‬
‫או יקום לנו גיבור?"‬
‫תרגום כתוביות: יהונתן ברחנא‬