EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag är svag, kära, full av fel
Om detta är vägen jag beretts
Tar jag min bestraffning
Och ger dig min botgöring
Bildsköna bödel, jury och rätt
Ljuvliga bödel
Bildsköna böd...
Vilket låter bäst? Bländande? Ljuvliga?
Går metaforen hem eller är den för abstrakt?
Det har gått en timme.
Vi fortsätter innan besten blir hungrig igen.
-Men vi har en överenskommelse. -Med en levande häxkarl.
Varför stanna för att betala en död?
Bländande bödel
Jädrar. Hallå! Nej.
-Sluta med det där, annars... -Annars, vadå?
Sjunger du ihjäl oss?
Ni hörde kanske inte mannen.
Ja, och du kanske....
Förlåt, vem är du?
Flytta på dig, gamling
Gör som barden säger, annars måste jag dra mina vapen.
Vilka vapen?
Jag ser inget stål.
Här behövs inget stål.
De där är visst mina.
Geralt, de... Med...
Kvinnan här dödade en man med händerna när han försökte stjäla din häst.
Då vore hon kanske en bättre reskamrat.
Förlåt, men vem är du?
Jag heter Borch Tre kajor.
Mina följeslagare, Téa och Véa.
Jag har letat efter dig, Geralt från Rivia.
Det här är första gången för mig, och det säger inte lite.
Jag har få första gånger kvar.
Men att äta middag med självaste Geralt från Rivia...
-Dina äventyr är legendariska. -För all del.
Est Est. Liten.
Du vill nog veta varför jag har sökt upp en så skicklig monsterjägare.
Bekymra dig inte för mig. Jag vill bara ha mat.
Jag visste att jag skulle gilla dig. Det var första skälet.
En av varje av allt ni har, och låt ölet flöda.
På väg!
Det här är andra skälet:
Nyligen landade en grön drake innanför gränsen i kung Niedamirs berg.
Jag vet vad du tänker.
"Omöjligt. Drakar är så ovanliga."
Men det är sant.
Folket där upptäckte den och gav sig efter den i jakt på skatter.
Det enda de lyckades med var att skada draken och göra den så arg
att den svepte ner från sitt näste och tände eld på backen.
Döda får överallt.
Din hals är helt fantastisk.
Som en...sexig gås.
Som lapar.
Det ställer till det för kungen.
Han ska gifta sig med en prinsessa från det rivaliserande riket Malleore.
Då är det olägligt att ha ett mordiskt odjur på lur i bergen.
Han har beordrat en jakt för att döda den.
Fyra lag har anmält sig.
Vinnaren får drakens skattgömma
och blir lord över en av kungens nya vasallstater.
Om han överlever, det vill säga.
Hur rör det här mig?
Jag vill ha dig i mitt lag.
Jag hör den för mig,
sägnen om två zerrikaner och deras tappra poetälskare.
Vi bara måste. Vi ställer upp.
Det här var bortkastad tid.
Jag dödar inte drakar.
Lyd mitt råd.
Ingen skatt är värd att dö för.
Det beror på skatten.
Det jag behöver är...
...ett nytt äventyr.
En sista första gången innan jag är för gammal för allt annat än döden.
Skulle att döda en drake ge dig det?
Jag vet bara att det finns en enda väg upp och den kryllar av monster.
Med dig i laget, käre häxkarl, kan ingen stoppa oss.
Ro hit nåt att dricka, för fan!
-Krögare! -Dvärgarna där ska delta i jakten.
Krögare!
Dem tar Geralt i sömnen.
För helvete!
Fyra satans öl, sa han!
Nu.
Eller kanske halvvaken.
Sen har vi svärdskämparna.
-Känner du till dem, häxkarl? -Ja.
Och svaret är nej.
Du bär på samma känsla som jag.
Det där tomrummet inom dig.
En klåda som inte kan stillas, som bränner i hjärnan
och håller en vaken om natten.
Följ med mig.
Jag ska visa vad du går miste om.
Vad går jag miste om?
Förlåt att jag avbryter denna fina stund, men det var tre.
Var är det fjärde laget?
Där.
Åh, nej. Tack så mycket. Det här var trevligt.
Tack för vinet och pajerna, men som han sa, är det inget för oss.
Geralt, ska vi?
-Jag ställer upp. -För hel...
Jakten börjar i gryningen.
Din man kunde ha nämnt att vägen var för smal för hästar
när han sålde in jakten.
Välkommen till verkligheten, bard.
Far åt Korath!
-Vad piper du för? -Nån har snott min packning.
Säkert de där svärdskämparna.
Nåväl...
Tre dar och bara en väg upp.
Jag har gott om tid att pissa i hans välling.
Yarpen Zigrin.
Geralt från Rivia.
-Jag heter Julian Alfred Pankratz... -Ja. jag vet.
Du får bra betalt för märren om du säljer henne nu.
Så förtjusande att alla vill lägga tassarna på Plotka nu.
Han menar att vi inte överlever.
Va? Ingen sa nåt om nån överhängande död!
Hur kan jag ha vandrat på den här jorden i decennier utan att möta en enda häxkarl,
och sen blir jag inte av med den första jag träffar?
Jag kunde sagt att det var märkligt,
men häxkarlar stöter ju på monster förr eller senare.
-Bard. -Yennefer.
Kråksparkarna är nya.
Tja, dina skämt är...
...gamla.
Tack, Plotka.
-Vad gör du här? -Jag är här med min eskort.
Den ädle sir Eyck av Denesle.
Jag ska hjälpa honom att döda draken.
För kungariket och äran!
På återseende.
Vi ses.
Vem är egentligen Geralt?
Kände mormor honom väl?
Varför nämnde hon honom aldrig före...
-...den där natten? -Din säkerhet var vårt främsta mål.
Varför fick han kräva mig genom Överraskningens lag?
Vad innebär det ens?
När en person har räddat en annan från en säker död,
kan man åberopa Överraskningens lag för att återgälda skulden.
Vem räddade Geralt?
Din far.
Duny. Som betalning förband han dig med Geralt.
Det är ditt öde.
-Varför har han då inte hittat mig än? -Frågor, frågor...
Ni möts snart.
Precis som din mormor önskade.
Raska på, barn.
Så generöst att dela expeditionens byte med en gamling som Borch.
Ni är som två oerhört lojala...
...vänner.
Jag vill säga vänner. Släktingar.
Kontraktssäkerhet.
Att få jaga med honom är en ära obesudlad av betalning.
Men, varför?
Han är den vackraste.
Du tror att om du blinkar så får du aldrig se henne igen.
Du är förälskad i henne.
Eller...
...så är faran här inte draken.
Och därför tog jag med mig dig, Geralt från Rivia.
Inget skrämmer dig.
Då känner du inte Yennefer av Vengerberg.
Må hon vara det värsta vi möter.
Må Melitele bevara oss.
Vad har hänt här?
Drakar undviker människor.
Den borde gett sig av när de anföll.
Jag förstår det inte. Varför hämnas?
När ens art står inför en total kollaps,
blir allt kanske mer desperat.
Visst. Man kan använda kvistar,
men personligen föredrar jag blommor.
Rosor. Narcisser.
Flora och, bevare mig, fauna. En kaktus om hon gillar det.
Mina damer, ni ser utsvultna ut.
Tillåt mig vandra mållöst ut i snåret och hämta åt er...
...nåt eftermiddagsgott.
Just det.
Jag är hungrig. Är ingen annan hungrig?
Jag kunde äta en hel...
Då så.
Det är nåt här.
Det påminner om en faun.
-Bard... -Hej.
Hej, lilla vännen.
Är du inte den sötaste...
...mest skrämmande saken jag nånsin sett.
Försvinn! Geralt!
Det är en av dina vänner igen.
-Vad i Bleomenmagdes namn är det där? -En hirikka.
Den svälter säkert. Stoppa undan vapnen.
-För kungariket och äran! -Sir Eyck!
Du kunde ha dött.
Om vi gett den mat, hade den gett sig av.
Tack.
Riddaren är kanske dum som en åsna,
men det säger jag er, draken har inte en chans.
Jag skulle nog inte äta det där, sir.
Riddare låter inga byten gå till spillo.
Och därför blir jag en utmärkt lord över Niedamirs vasallstat.
En riddare måste vara en förebild.
-För... -Kungariket och äran.
Vi vet!
Mina undersåtar blir landets lyckligaste livegna.
Särskilt med den sköna Yennefer som min magiker.
Jag längtar till jag får tjäna er, milord.
Vad sägs om att tjäna mig i natt...
-...häxa? -Akta dig, Boholt.
Vill häxkarlen också leka riddare?
Nej.
Hon är fullt kapabel att själv mörda dig.
Vad skrattar du åt, ditt förvuxna pitthår?
Jag funderar på vem jag ska döda först.
Monstret...
...eller monsterjägaren.
Kära...nån.
Jag är rädd att jag måste ursäkta mig.
Kan jag följa er till ert tält, lady Yennefer?
Gör du mig sällskap?
Jag skulle aldrig vanära er på det viset.
Jag beklagar, men den skutan har gått, förlist och sjunkit till havets botten.
Jag måste skita.
Ska vi berätta för kraken
att han slåss om en vasallstat som inte finns kvar om tio år?
Stater kommer och går som havets vågor.
Det är inget nytt.
Det här är jävligt nytt.
Nilfgaards rättmätige son är tillbaka och bränner genom södern.
Och Fringilla är hans magiker.
Nilfgaard är ett skämt.
Jag såg det med egna ögon i Ebbing.
Fanatikerna kommer närmare för varje dag. Snart nog ger de sig på Sodden.
Sen blir det Temeria.
Redania.
-Cintra. -Nej.
Drottning Calanthe dör hellre än ger dem det som är hennes.
Kanske om Nilfgaards religiösa iver hade dämpats tidigare
av en starkare hand...
Om ni tillåter.
Jag måste tänka på skönhetssömnen.
Jag blir nog inte vackrare,
men jag måste också sova.
Så...
Vi får snart alla nya, onda överherrar och drakar finns på riktigt.
En bra dag på det stora hela.
Så ni har alla sett drakar? Vill du berätta, Geralt?
De minskar i antal.
På grund av skattjägare, men de existerar.
Det folk kallar "gröna drakar", som den vi har här...
...är vanligast.
Röda drakar är mer sällsynta.
Svarta drakar är de mest sällsynta.
Gulddrakar är de mest sällsynta.
Gulddrakar är en myt.
Om en gulddrake skulle finnas måste den...
...vara resultatet av....
...en slumpmässig och unik mutation.
Och enligt min erfarenhet...
...är mutationer avsiktliga.
Men det kvittar.
Mutanter eller myter, gulddrakarna mötte samma öde
som allt som är för annorlunda för att överleva.
De dog ut.
Det finns andra sätt att överleva.
Tänker du på ditt eftermäle, borde du kanske lyda
det förvuxna pitthårets råd och bli riddare.
Sir Häxkarl...
...den vithårige...
...från Rivia.
Du hade blivit en ganska sketen riddare om du vägrade döda drakar.
Men troligen inte lika sketen som sir Eyck av Denesle.
Fortsätt gå. Det kan finnas nilfgaardier överallt.
Vi är inte i säkerhet än.
-Hur överlevde du anfallet, Näbbmus? -Dara, snälla...
Ciri sa att du gick upp i rök. Varför övergav du din prinsessa?
Vi blev...
Jag drogs genom en portal av Nilfgaard,
kidnappades och hölls fången i flera dar.
Hur flydde du från dem?
Geralt.
Han skickade mig för att hämta Ciri.
Häxkarlen?
Stridskunnig och förbunden med Ciri.
Och han räddade dig, så att du kunde rädda henne?
-Ensam? -Fråga honom själv.
Han vistas i en stad...
...på andra sidan den här träddungen.
Vi måste hitta honom.
Mot säkerheten.
Det är nåt som inte stämmer.
-Vattnet där borta... -Effekten är borta, så jag tänker klart.
Vet du hur det går för folk som tar sig ur en belägring?
För de försvinner inte bara. De tillfångatas och omvänds.
Som dryaddrottningen sa:
"Ställ rätt frågor."
Det gäller inte bara ditt liv. Det gäller mitt också.
Prinsessan... Jag glömde en sak.
Jag har den här åt dig.
Mormors bälte.
Har nån sett min eskort?
Pissiga pungkulor!
Vem skär strupen av en man som tömmer tarmen?
Är inget heligt längre?
Helvete!
Vi är halvvägs till draknästet, men det börjar bli farligt.
-Vi kan inte fortsätta så här. -Krigarkvinnan har rätt.
Nån dödade den uppblåsta fittan, och det var ingen av oss.
Nån spelar inte rent.
Vårt folk har haft gruvor i de här bergen.
Vi vet en genväg som vi vinner en halv dag på.
Låt svärdskämparna ta den långa vägen.
Vi kniper skatten innan de hinner sätta sin fot i grottan.
Vi hjälper varann till nästa topp,
sen får alla klara sig själva.
-Vad säger du? -Kom, så går vi.
Fortsätt. Jag kommer ikapp.
Dödade du Eyck?
Dödade Eyck?
Det var tarvligt.
Det är du som blängt på honom sen vi kom hit.
Det var svärdskämparna.
Den skiten Boholt dödade min eskort
innan han hann göra det enda jag behövde honom till.
Och vad var det?
Yen!
Vad gör du egentligen här?
Jag behöver draken.
Den sägs ha vissa läkande egenskaper.
Jag trodde att din omvandling läkte alla delar av dig.
Till priset av andra, ja.
Yennefer...
Säg inte att du färdats hela den här vägen
för påhittade fertilitetskurer gjorda på drakhjärtan.
-De är inte påhittade. -Jo.
Och helt seriöst? Du? Som mamma?
Skulle jag bli en dålig mamma?
Definitivt.
Yen...
Ett barn?
-Vad skulle du med ett barn till? -De tog valmöjligheten från mig.
Jag vill ha tillbaka den.
Inte för att du skulle förstå det.
Jag valde inte att bli häxkarl.
Hör här...
Personerna som skapade oss,
hade många skäl att göra oss sterila.
Ett av de mer välvilliga är
att vår livsstil inte passar ett barn.
Va?
Ska du frammana kaos åt nån kung mellan amningar och vila?
-Håna mig inte! -Det gör jag inte.
Jag har tänkt på det här. Mycket.
Mitt överraskningsbarn får hellre bli bruxaföda än leva det här livet.
Vad sa du?
Helvete.
Har du ett överraskningsbarn?
Du är inte lite fräck.
Du läxar upp mig över påhittade kurer för att få barn,
men själv stjäl du ett med ödets hjälp.
När jag är nära dig...
...säger jag mer på fem minuter än jag sagt på veckor.
Och ångrar det jämt.
Dvärgarna...
De visar oss en kortare väg.
Följ med.
-Jag kan ta vara på mig själv. -Men du måste det inte jämt.
Följ med mig.
Han väntar på oss.
Har du nånsin slutat sakna Skellige?
Va?
Jag kan nog aldrig sluta sakna Cintra.
Du lämnade ditt hem för att fostra mig. Hur kändes det?
Jag hade...
...hemsk hemlängtan.
Minns du våra resor dit?
Skridskoturerna med Crach an Craite?
Han sa att han lät mig vinna, men jag var snabbare.
-Saknade du kylan också? -Ja, väldigt mycket.
Fast du har ledvärk! Du avskyr kyla!
Och du sa att du kom från Skellige, men Cintra var ditt hem. Med oss!
-Hallå där! -Det räcker nu!
-Sluta, Näbbmus! -Vi heter inte Näbbmus.
Vi dödade Näbbmus
och tog hans vedervärdiga form för att hitta dig.
Vi föredrar det ändå så här.
Vart för du oss? Vem vill åt henne?
-Mannen med den bevingade hjälmen. -Varför göra sig så stort besvär?
Jag är speciell. Jag vet inte hur eller varför, men jag bär nåt inom mig.
-Döda honom! -Va?
-Då gör jag det! -Nej, vänta!
Akta er för fallande stenar!
Det kan bli lite farligt här om det blåser.
Vilket...
...det gör.
-Vi är framme. -Du har rätt, det är en genväg.
-Till döden. -Vill du slå svärdskämparna?
-Vi borde gå tillbaka. -Nej.
-Vi är nära nu. -Hur vet du det?
-Detta är en utmärkt väg. -För en dvärg.
Svälj gnället, du klarar det.
Titta bara inte ner.
-Vi ses på andra sidan. -Visst.
Damerna först?
Då så. Japp.
Kom igen, Riddarsporre. Du klarar det.
Försiktigt!
Helvete!
Inget bra tecken, det där. Inte bra alls.
-Geralt! -Backa!
Du blir vår räddning, trots allt, häxkarl.
Men först måste du släppa taget.
Nej.
Geralt! Plankorna håller inte!
Tack.
Du gjorde ditt bästa.
Du kunde inte gjort mer.
Ska vi inte ge oss av i morgon?
Om du vill ge mig en andra chans att visa att jag är...
...en värdig reskamrat.
Vi kan bege oss mot kusten.
Komma bort ett tag.
Jag låter som Borch, inte sant?
Livet är för kort.
Gör nåt du tycker om.
Medan du kan.
Skriver du på nästa sång?
Nej, jag bara...
Jag försöker ta reda på vad jag tycker om.
Mycket enkelt.
Tycker du om det?
Var det inte det du sökte?
Jag sökte dig.
Jag trodde att berget skulle ta dig från mig.
Men det tog nog ditt förstånd.
Bara mitt oförstånd.
Jag tycker om ditt oförstånd.
Den här doften.
Ögonblicket jag fruktar mest varje gång du går...
...är när den försvinner.
När du är borta på riktigt.
Du gick först.
I Rinde.
Jag vaknade i det där raserade huset, och du var borta.
Förlåt.
Känner du smärta?
Jag menar inte fysisk.
Häxkarlar sägs inte ha mänskliga känslor.
Folk säger sånt som rättfärdigar deras förakt för vår sort.
Ångrar du det?
Att du blev häxkarl?
Det är svårt att ångra nåt man inte valt.
Och om du fått välja?
Vad hade du blivit i stället?
Bonde?
Stallmästare?
Hästar är bra sällskap.
Men om jag nån gång drömt om nåt...
...annat...än det jag är...
...minns jag det inte längre.
Drömde du om att bli magiker?
Jag hade inte heller nåt val.
Har du alltid velat bli mamma?
Jag drömde...
...om att vara viktig för nån.
En dag.
Tråkar jag ut dig?
Inte alls.
Innan vi träffades...
...var dagarna lugna.
Och nätterna rastlösa.
Men nu...
...är du viktig för mig.
God morgon.
Om vi går fort, hinner vi tillbaka till Den drömmande draken före kvällen.
Vad menar du? Vi är nära toppen.
Jag kom hit av en anledning.
Jag ger mig inte av förrän jag dödat draken.
Yen... Nej!
-Vad löser det? -Det löser allt.
Vänta.
Var är de satans dvärgarna?
Yen!
Skrik inte.
Jag förstår att ni är rädd.
Kunde jag fått ut er på nåt annat vis, hade jag gjort det.
Jag ville inte plåga er, prinsessan.
Allt jag vill...
Det enda jag nånsin velat är att hjälpa er uppfylla ert öde.
Den vita flamman har fört oss samman.
Du är nyckeln till allt, Cirilla.
Du måste vara utsvulten.
Jag hämtar nåt att äta.
-Vad har du gjort? -Du ljög för oss.
Du sa inte vad hon är. Vad hon kan.
Din förbannade dåre.
Vi kan alla dina drag.
Tror du på allt nonsens i ditt huvud? På profetian?
Vi ser dig som galen.
Du är en styggelse!
Jag ska förgöra dig.
Du är kvar, inte sant?
[Talar alvspråk]
Inte närmare!
Vad fan?
Backa.
Ni skulle förblivit döda.
Sluta!
Hur?
Han är död.
Hon är död.
Sir Häxkarl och hans trollkvinna.
Vi möts igen.
Omöjligt.
När drakhonan blev skadad,
-hördes henne skri av Villentretenmerth. -Men ägget kunde inte flyttas.
Då hade livet i det dött.
Det var därför draken gick till angrepp.
Hon skyddade sitt barn.
Sen hörde vi talas om kungens jakt,
och måste hålla våra fiender nära.
Därför sökte jag upp dig, den vithårige häxkarlen.
Riddaren som fick lära sig att rädda och inte att döda drakar.
Vi får visst slakta hela familjen.
Döda draken!
Döda dem!
Boholt är min.
Aard, nu!
Jag är rädd att det kommer fler.
Sätt fart! Jag skyddar ägget.
På dem!
Jag får visst döda dig, trots allt.
Glöm det!
Synd att du inte får se mig knäcka ägget.
Geralt?
Dvärgar?
Jösses.
Vad har jag missat?
Hör ni?
Står vi i kö för nåt? Vad står på?
Åh, nej!
Helvete.
Vad har hänt här?
Himmel!
För i helvete? Vad gör ni här?
Det är fanimej för jävligt. Vi missade allt det roliga.
Om ni inte ställer några frågor får ni de här att ge till kungen.
Draktänder?
Jag brukar inte glo en given häst i munnen,
men det här räcker kanske inte till belöningen.
Hälsa kungen om det inte räcker,
att han kan vänta sig en drakkropp nersläppt över sitt bröllop.
Helt gratis.
Han fångade mig. Han kommer tillbaka. Vi måste skynda oss.
Fan också!
Vi hade varit trygga kvar i Brokilon.
-Hur kunde jag veta det? -Vi var ju överens.
Om jag stannar hos dig, dör jag också.
Du säger att du är så speciell.
Det du menar är att du är precis som Calanthe.
Skräck och död följer i dina fotspår överallt.
Jag gör så gott jag kan.
Jag ber inte om ursäkt längre. Jag har fått nog.
Jag måste komma vidare.
Ni har rätt, prinsessan.
Leta upp en ny familj, för jag kan inte vara er familj längre.
Det här är sista första gången för mig.
Ett barn.
Den här skatten, det här arvet,
måste leva vidare.
Annars finns det ingen anledning att fortsätta.
Tack för att ni skyddar det.
Och tack till dig, Yennefer av Vengerberg.
Jag förstår att Geralt inte ville mista dig.
Vad menar du?
I Rinde.
Djinnen.
Det är därför vi inte slipper från varann.
Och jag känner mig så här inombords.
-Nej... -Det är inget äkta...
...eller ärligt.
Det var din önskan.
Det är magi.
-Det är äkta. -Hur kan vi veta säkert?
Förakt för andras frihet har blivit ditt signum.
Det var för att rädda ditt liv.
-Jag behövde inte din hjälp! -Jo, som fan!
Och du...
Du far runt som en tornado
och skapar kaos, men för vad?
För att få barn?
Du kan inte stärka ditt sköra ego med ett barn.
Jag tar dina råd om barn
när du tar ansvar för det du är bunden till, men har övergivit.
Det räcker nu.
Jag ska bespara er båda en massa sorg med lite smärta nu.
Trollkvinnan återfår aldrig sin livmoder.
Och fast du inte vill mista henne, Geralt,
blir det så.
Det har han redan.
Du ville visa vad jag går miste om.
Och där försvinner hon.
Det du går miste om är kvar där ute.
Ditt kall.
Ditt öde. Det vet jag.
Och du också.
Vilken dag!
-Jag förmodar att du... -För tusan, bard!
Varje gång jag befinner mig i en skithög, står du där och skyfflar? Varför?
-Nu är du orättvis.. -Överraskningsbarnet, djinnen, alltihop.
Om jag kunde önska mig en gåva av livet, vore det att slippa dig.
Då så.
Då säger vi så.
Jag...
De andra får berätta resten av historien.
Vi ses.
De finkammar området.
De har inte hittat honom.
Eller flickan.
-Ett enkelt silverprov hade räckt. -Jag hade stål till hands.
Vi kan kalla in fler soldater. Fortsätta leta.
Vi slutar inte.
Vi får inte missta spegelbilden i dammen för natthimlens stjärnor.
Bespara mig din föreläsning.
Du reste dig mot troninkräktaren.
Du befriade vårt folk från kedjorna.
Jag såg den vita flamman kalla dig.
Forma dig.
Smörja dig.
Den brinner i dig, Cahir.
Hon är nyckeln.
Men du...
Du är befallaren.
Misströsta inte.
Vi hittar henne.
Och vi ska sprida hans överhöghet i alla kungarikena,
vare sig de förtjänar det...
...eller inte.
Samla männen.
Vi får inte svika honom.
Svärdets och yxans tid är kommen.
"Täcka könet", man säger ju så
Men hennes kärlek är blott otäck
Berövar mig mitt vett
Begår ständiga brott
Mot förnuftet med bara en blick
En storm härjar på horisonten
Av längtan, hjärtesorg, åtrå
Ve denna kvinna
Kan inte vinna
Så, säg mig nu, säg mig nu Hur kan det fortgå?
Till sanningen lyss
Hon förgör med en öm kyss
En öm kyss
Till sanningen lyss
Hon förgör med en öm kyss
Hennes ström drar i dig som åtrån
En stöt i en varm, fuktig natt
En gryning blodröd skänker ett förebud
Dåre, håll dig långt därifrån
Jag är svag, kära, och har mina fel
Om det här är vägen jag beretts
Tar jag min bestraffning
Ger dig min botgöring
Åh, bödel, jury och rätt
Till sanningen lyss
Hon förgör med en öm kyss
En öm kyss
Till sanningen lyss
Hon förgör med en öm kyss
Till sanningen lyss
Hon förgör med en öm kyss
En öm kyss
Till sanningen lyss
Hon förgör med en öm kyss
Till sanningen lyss
Hon förgör med en öm kyss